УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/4068/22 Головуючий у 1-й інст. Большакова Т.Б. 
Категорія 68 Доповідач Коломієць О. С.  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого судді         Коломієць О.С.
суддів Шевчук А.М., Талько О.Б. 
з участю секретаря
судового засідання         Франчука В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №274/4068/22за позовом  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2  
на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2022 року, яке ухвалене суддею Большаковою Т.Б.
встановив:
У серпні 2022 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зменшити розмір аліментів, що стягуються, відповідно до рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області по справі 274/5642/21 від 15 листопада 2021 року, з нього на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народженн з 1/4 на 1/6 частку заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини, та на утримання ОСОБА_2 з 1/6 на 1/8 частку заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років.
На обґрунтування позову зазначив, що 21 серпня 2020 року позивач разом із відповідачем зареєстрували шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка – ОСОБА_3 . Спільне життя у подружжя не склалося через різні погляди на сімейні відносини та сімейні обов`язки, з грудня 2022 року шлюбні відносини фактично припиненні, позивач подав до суду позовну заяву про розірвання шлюбу.
15 листопада 2021 року рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області у справі 274/5642/21 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки – ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 01 вересня 2021 року і до повноліття дитини та на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 01 вересня 2021 року і до досягнення дитиною – ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Позивач на даний час проживає однією сім`єю із ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу та мають спільну дитину – ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач вказує, що належним чином сплачує аліменти на користь відповідача на утримання доньки, однак із народженням сина у цивільному шлюбі, який також потребує належного матеріального забезпечення, подальша сплата аліментів у розмірі, встановлена рішенням суду, неможлива.
Факт народження другої дитини є зміною сімейного стану повивача та є підставою для зменшення розміру аліментів, на утримання дочки до 1/6 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та на утримання відповідача – ОСОБА_2 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу).
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2022 року позов задоволено. Змінено розмір стягуваних за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 листопада 2021 року аліментів з ОСОБА_1 . Вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття та на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи працездатного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте без належного вивчення матеріалів справи та без врахування інтересів відповідача та їх спільної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач зазначає, що із довідок про доходи №94 від 03 серпня 2022 року та №101 від 29 жовтня 2021 року, можна зробити висновок, що майновий стан позивача не погіршився, а навпаки покращився. Суд не звернув уваги, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів та не врахував, що належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення майнового стану. Окрім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. До того ж того, позивач не цікавиться життям своєї доньки, не відвідує її за місцем проживання, у нього наявна значна заборгованість зі сплати аліментів.
Вказує, що розгляд справи відбувся без представника відповідача, хоча останнім на офіційну електронну адресу суду було направлено клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференція та/або клопотання про неможливість явки в судове засідання через зайнятість адвоката в інших справах. Вказане клопотання було завчасно отримане судом, однак не прийняте до уваги, не було винесено ухвали про задоволення або відмову у задоволенні вказаного клопотання, чим порушено права відповідача.
Від представника позивача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Позивач вважає аргументи скаржника, викладені в апеляційні скарзі, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. 
По-перше, відповідач не скористалася своїм правом на направлення до суду відзиву на позовну заяву, в судові засідання не з`являлася, про розгляд справи була повідомлена належним чином. Відповідач неправильно провела підрахунки доходів позивача, що стало причиною хибного висновку про поліпшення матеріального стану позивача. Збільшення доходу позивача пов`язане із збільшенням прожиткового мінімуму. Факт народження у позивача сина – ОСОБА_5 16 липня 2022 року є зміною сімейного становища позивача, що є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Представник зазначає, що позивач завжди намагається приділяти увагу своїй дочці, періодично навідує її, він любить свою дочку та бажає брати активну участь у її вихованні. 
У судовому засіданні представник відповідача – адвокат Семенюк К.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовільнити вимоги та скасувати рішення суду першої інстанції.
Позивач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. З урахуванням положень ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.
Представник позивача – адвокат Григоришина В.В. надіслала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та її вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом під час розгляду справи встановлено, що 21 серпня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 був зареєстрований шлюб Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.10).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.11).
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 листопада 2021 року у справі 274/5642/21 позов ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки – ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 01 вересня 2021 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від 01 вересня 2021 року і до досягнення дитиною – ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , яке видане Бердичівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с.15).
Відповідно до довідки про доходи, виданої архівним відділом Бердичівської районної державної адміністрації Житомирської області за №94 від 03 серпня 2022, загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01 лютого 2022 року по 31 липня 2022 року без урахування аліментів становить 52 858, 96 грн, окрім того, із даної довідки вбачається, що позивача є платником аліментів (а.с.16).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на утриманні позивача з 16 липня 2022 року перебуває малолітня дитина, тому суд вбачає суттєву зміну матеріального стану платника аліментів в порівнянні з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів у розмірах 1/4 та 1/6 частки заробітку (доходу) позивача, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. На думку суду, визначений розмір аліментів буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення дитини.
Проте повністю з таким висновком суду погодитися неможливо виходячи з наступного.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріального утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на тримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива за обов`язкової сукупності наступних обставин.
По-перше, відбулася зміна матеріального стану платника в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан (зменшився його дохід чи у його розпорядженні залишається менша сума грошових коштів, чи виникли грошові зобов`язання, які потребують додаткових матеріальних витрат тощо), або змінився сімейний стан (одруження, народження дітей, поява інших утриманців тощо).
По-друге, такі зміни у матеріальному стані платника аліментів мають бути істотними.
По-третє, вказані обставини мають виникнути виключно після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів, оскільки презюмується, що при визначенні аліментів суд встановлює дійсні обставини, в тому числі передбачені ст.182 СК України щодо наявності утриманців тощо, які необхідні для визначення розміру аліментів.
У постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №565/2071/19 (провадження №61-9460св20), від 28 травня 2021 року у справі №715/2073/20 (провадження №61-1031св21) викладено такий правовий висновок щодо застосування статті 192 СК України: «Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану».
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вказував на те, що в нього змінився сімейний стан, оскільки у цивільному шлюбі із ОСОБА_4 у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син – ОСОБА_5 . Перебування на утриманні ще однієї дитини є самостійної підставою для зміни розміру аліментів, що підлягають стягненню.
Враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з утриманням ще однієї дитини від цивільного шлюбу, тому відсутні підстави для задоволення вимог щодо зменшення розміру аліментів на утримання дочки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
При цьому колегія суддів враховує, що батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що розмір аліментів на дитину – ОСОБА_3 , що стягується за рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 листопада 2021 року у справі 274/5642/21, відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні дитину від цивільного шлюбу без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення доньки ОСОБА_7 та суперечитиме її інтересам.
Однак колегія суддів погоджується із рішенням суду в частині зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача на її утримання виходячи з наступного. 
Відповідно до положень ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
У відповідності до статті 80 СК України, у разі визначення розміру аліментів одному із з подружжя за рішенням суду, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.
Судом першої інстанції зроблено вірний висновок про задоволення позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання відповідача – ОСОБА_2 .
Враховуючи доходи відповідача та перебування на його утриманні ще однієї дитини, у якої виявлено діагноз рахіт ІІ ступеню діагностований у віці 2 місяців, що підтверджується довідкою, виданою КНП «Райгородоцький ЦПМСД» Бердичівського району Житомирської області, зазначене об`єктивно позбавляє його можливості сплачувати аліменти на утримання відповідача – ОСОБА_2 у визначеному судом у рішенні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 листопада 2021 року у справі 274/5642/21 розмірі та підлягають зменшенню до 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для особи працездатного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років.
Доводи апеляційної скарги щодо не вирішення клопотання представника відповідача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції 17 жовтня 2022 року або клопотання про відкладення розгляду справи, яка була призначена на 17 жовтня 2022 року, які надсилалися на електронну адресу суду, у зв`язку з чим, суд розглянув справу за відсутності сторони відповідача є безпідставними, оскільки матеріали справи не місять вказаних клопотань.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2022 рокув частині задоволених вимог  ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 щодо зменшення розміру аліментів, які стягуються з  ОСОБА_1 на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від15 листопада 2021 року на користь  ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_6 скасувати та ухвалили нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 20 січня 2023 року.

Головуючий Судді