ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/697/23 Справа № 2-898/2009 	  	Суддя у 1-й інстанції - Пелих О.О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Паромової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2009 року ОСОБА_2 звернулася до Старобільського районного суду Луганської області з позовом до Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.
       В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_2 посилалася на те, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Також у вказаному будинку проживає її сім`я та мати. Вказаний будинок належав бабусі позивача - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 28 березня 1974 року її бабуся ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого все своє майно, а саме житловий будинок з меблями, господарськими будівлями та спорудами розташовані за адресою: АДРЕСА_1 заповідала їй ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу " ОСОБА_4 ". Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем після смерті бабусі за заповітом. До Старобільської державної нотаріальної контори Луганської області заяву про прийняття спадщини вона не подавала, але у передбачений законом термін відповідно до ст.529 ЦК Української СРСР вона спадщину після її смерті фактично прийняла, оскільки проживала разом з нею, поховала її,  фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд поновити їй строк для звернення до суду, визнати за нею право власності на майно у порядку спадкування за заповітом - будинок АДРЕСА_1 .
Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 10 вересня 2009 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Поновлено ОСОБА_2 строк позовної давності для звернення до суду з позовом до Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Визнано за ОСОБА_2 право власності у порядку спадкування за заповітом на майно, що залишилося після ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , - на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами; меблі (шафу, сервант, диван - ліжко, два кресли) розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , яка не є учасником справи та не брала участі у справі, просить рішення суду від 10 вересня 2009 року скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі.
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 15 лютого 2022 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 вересня 2009 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 вересня 2009 року.
24 лютого 2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14 березня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18 квітня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17 травня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12 серпня 2022 року строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. 
Розпорядженням голови Верховного Суду від 06 березня 2022 року № 1/0/9-22 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану", відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", змінено територіальну підсудність судових справ Луганського апеляційного суду. Визначено, що справи цього суду підсудні Дніпровському апеляційному суду.
Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду визначено колегію судів Дніпровського апеляційного суду: суддя-доповідач - Єлізаренко І.А., судді: Свистунова О.В., Красвітна Т.П.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 вересня 2022 року прийнято до  провадження справу за апеляційною скаргою   ОСОБА_1  на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом. Призначено справу до апеляційного розгляду (а.с.88, 89).
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з довідки Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області №549 від 24 червня 2009 року, згідно запису в погосподарській книзі сільської ради ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно акту обстеження родина ОСОБА_1 , зареєстрована та мешкає в тому ж будинку по АДРЕСА_1 , де мешкала ОСОБА_3 до своєї смерті (а.с.8).
Відповідно до копії заповіту від 28 березня 1974 року ОСОБА_3 все своє майно, а саме житловий будинок з меблями, господарськими будівлями та спорудами розташовані за адресою: АДРЕСА_1 заповідала ОСОБА_4 (а.с.7).
З довідки виконкому Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області №569 від 16 червня 2009 року вбачається згідно записів в погосподарській книзі сільської ради домоволодіння АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 . Після зміни нумерації будинку з АДРЕСА_1 на №49 власницею домоволодіння за вказаною адресою є ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).
Відповідно до довідки Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області №546 від 22 червня 2009 року на момент смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала в будинку по АДРЕСА_1 , де мешкала ОСОБА_3 до своєї смерті (а.с.12).
Відповідно до копії акту встановлення факту проживання  ОСОБА_1 від 24 червня 2009 року, складеного депутатом Половинкінської сільської ради Грициною В.Г., ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із: донькою - ОСОБА_2 , внуком - ОСОБА_6 , онука - ОСОБА_7 , зять - ОСОБА_8 (а.с.9).
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03 липня 2009 року вбачається, позивач ОСОБА_4  змінила прізвище  на " ОСОБА_4 " (а.с.19). 
В матеріалах справи міститься лист Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області №699 від 31 серпня 2009 року, в якому зазначено, що сільська рада підтримує позовні вимоги в повному обсязі (а.с.17).
Задовольняючи позовні вимоги  ОСОБА_2 суд першої інстанції послався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду. 
       Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Визнання закону таким, що втратив чинність, припиняє його дію в повному обсязі.
       За змістом частин четвертої, п`ятої Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.
       Спадщина після смерті  ОСОБА_3 відкрилася  ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто під час дії ЦК УРСР, то положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлої.
В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснено, що відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
У пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 роз`яснено, якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.
Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
       Згідно зі статями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.
Статтею 527 ЦК УРСР, визначено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Згідно ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.
Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
       Згідно з положеннями ст. ст.548, 549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
       Приписами ст. 553 ЦК Української РСР 1963 року визначено, що спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається.
       Згідно зі ст. 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (549 ЦК УРСР).
       Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5, яка діяла на час відкриття спадщини, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.
       Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.
З матеріалів справи та з довідки Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області №549 від 24 червня 2009 року, згідно запису в погосподарській книзі сільської ради ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно акту обстеження родина ОСОБА_1 , зареєстрована та мешкає в тому ж будинку по АДРЕСА_1 , де мешкала ОСОБА_3 до своєї смерті (а.с.8).
Відповідно до копії заповіту від 28 березня 1974 року ОСОБА_3 все своє майно, а саме житловий будинок з меблями, господарськими будівлями та спорудами розташовані за адресою: АДРЕСА_1 заповідала ОСОБА_4 (а.с.7).
Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 03 липня 2009 року вбачається, позивач ОСОБА_4  змінила прізвище  на " ОСОБА_4 " (а.с.19). 
З довідки виконкому Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області №569 від 16 червня 2009 року вбачається згідно записів в погосподарській книзі сільської ради домоволодіння АДРЕСА_1 належало ОСОБА_3 . Після зміни нумерації будинку з АДРЕСА_1 на №49 власницею домоволодіння у цій довідці за вказаною адресою є ОСОБА_1 (а.с.13).
Відповідно до довідки Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області №546 від 22 червня 2009 року на момент смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала в будинку по АДРЕСА_1 , де мешкала ОСОБА_3 до своєї смерті (а.с.12).
Відповідно до копії акту встановлення факту проживання  ОСОБА_1 від 24 червня 2009 року, складеного депутатом Половинкінської сільської ради Грициною В.Г., ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом із: донькою - ОСОБА_2 , онуком - ОСОБА_6 , онука - ОСОБА_7 , зять - ОСОБА_8 (а.с.9).
У довідці зазначено, що апелянт ОСОБА_1 після зміни нумерації будинку з АДРЕСА_2 , є власником будинку АДРЕСА_1 , зареєстрована та проживає у вказаному будинку.
Позивач  ОСОБА_2 , звернувшись до суду з вказаним позовом, зазначила, що вона є спадкоємцем після смерті бабусі ОСОБА_3 за заповітом. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. 
Слід зазначити, у матеріалах справи відсутні будь-які правовстановлюючі документи на будинок АДРЕСА_1 , право власності на який просила визнати за собою позивач.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, відбулася зміна нумерації будинку з АДРЕСА_2 та власником будинку АДРЕСА_1 у довідці зазначено апелянта - ОСОБА_1 .
У матеріалах справи також відсутні будь-які правовстановлюючі документи на будинок АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_2 до відповідної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_3 не зверталася.
Постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в матеріалах справи відсутня та позивачем суду на надавалася.
Отже, позовні вимоги  ОСОБА_2 до Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом є недоведеними належними та допустимими доказами у справі.
       За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 вересня 2009 року скасувати та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  - задовольнити.
       Рішення Старобільського районного суду Луганської області від 10 вересня 2009 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - скасувати.
       У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 до Половинкинської сільської ради Старобільського району Луганської області про поновлення строку позовної давності, визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом - відмовити.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

       Судді Т.П. Красвітна

О.В. Свистунова