Справа № 442/6252/22                                Головуючий у 1 інстанції: Хомик А.П. 
Провадження № 22-ц/811/71/23                 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колег21 березня 2023 рокуії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Назар Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2022 року,-

ВСТАНОВИВ:

в жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 04 червня 2021 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, згідно умов якого він позичає, а ОСОБА_2 приймає грошові кошти в розмірі 200 000 гривень з зобов`язанням провернути таку ж саму суму до 04 серпня 2021 року включно. Зазначає, що на виконання умов вказаного договору відповідачем, в присутності двох свідків, була написана відповідна розписка, яка теж містить умову повернення коштів до 04 серпня 2021 року. Вказує, що на момент звернення до суду відповідач коштів не повернув, чим порушив взяті на себе зобов`язання. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_2 суму заборговнаості за договором позики в розмірі 200 000 гривень. 
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала суду є незаконною, необгрунтованою, ухвалена з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Апелянт вказує, що його, як позивача, жодного разу належним чином не було повідомлено про час та місце розгляду справи, зокрема на 27 жовтня 2022 року, 29 листопада 2022 року та 20 грудня 2022 року, що підтверджується матеріалами справи, оскільки такі не містять розписки чи повідомлення про вручення йому поштового відправлення. Зазначає, що ухвалу суду про відкриття провадження у справі за його позовом він також не отримував, а дізнався про ухвалу 29 грудня 2022 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Вважає, що висновок суду про його належне повідомлення та наявність підстав для застосування ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, не відповідають дійсним обставинам справи. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду справи.
13 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікарняному, а відтак не має можливості взяти участь у розгляді даної справи.
Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.
З огляду на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін. 
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки текст постанови складено 21 березня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання призначене на 13 березня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 21 березня 2023 року.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений позивач не з`явився в судові засідання 27.10.2022 року, 29.11.2022 року, 20.12.2022 року причин неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, його неявка перешкоджає вирішенню спору, відтак, подальше відкладення судового засідання призведе до затягування прийняття рішення у розумні строки та суттєво вплине на дотримання судом процесуальних строків.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
З матеріалів справи вбачається, що 05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 10 жовтня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, з повідомленням (викликом сторін), розгляд справи призначено на 27 жовтня 2022 року.
Протокольною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 жовтня 2022 року розгляд справи відкладено на 29 листопада 2022 року у зв`язку з неявкою учасників справи.
Протокольною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29 листопада 2022 року розгляд справи відкладено на 20 грудня 2022 року у зв`язку з неявкою учасників справи. 
Оскаржуваною ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1  залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України з причин повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача. 
Пункт 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України передбачає залишення позову без розгляду у разі, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, залишення позову без розгляду у випадку повторної неявки позивача в судове засідання є можливим лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Статтею 128 ЦПК визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка не є обов`язковою.
Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше, ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.
Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка надсилається разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, ОСОБА_1 , не був належним чином повідомлений про жодне судове засідання, яке призначалось судом першої інстанції. Більше того, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять даних про те, що на адресу сторін, зокрема, й позивача, судом надсилались судові повістки-повідомлення про розгляд справи на 27.10.2022 року, 29.11.2022 року чи 20.12.2022 року.
В матеріалах справи міститься конверт з відміткою «судова повістка», який надсилався на адресу позивача, однак повернутий на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Вищенаведене свідчить про підставність доводів апелянта про те, що позивач ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про призначені судові засідання, про день, час та місце розгляду справи, а відтак у суду були відсутні підстави для залишення його позову без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі – Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.
У справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381-384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20 грудня 2022 року – – скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Постанова складена 21.03.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк