ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2023 р. 	Справа № 480/2963/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Перцової Т.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2022 (головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек) по справі № 480/2963/22
за позовом     ОСОБА_1  
до      Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області  
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся до  суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив:
- визнати протиправними рішення від 09.12.2021 №959240810359 про перерахунок пенсії та дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо зменшення відсотків нарахування щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці до 50% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та щодо неврахування ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку та виплаті довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 відповідно до довідки Господарського суду Сумської області від 03.02.2021№02-46/21/1027/21 стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, часу проходження військової служби з 23.11.1984 по 27.12.1986, що складає 2 роки 1 місяць 5 дні; половину строку навчання за денною формою навчання у Харківському юридичному інституті (50%) з 01.09.1988 по 30.06.1993, що складає 4 роки 10 місяців, 50 % від якого - 2 роки 5 місяців; роботу в прокуратурі м. Суми на посадах помічника прокурора-стажистом, слідчого прокуратур, помічника прокурора, старшого слідчого з 02.08.1993 по 29.05.1995, що складає 1 рік 9 місяць 28 днів;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання здійснити перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 84% суддівської винагороди, яка враховується при перерахунку щомісячного довічного утримання суддям у відставці, на підставі довідки Господарського суду Сумської області від 03.02.2021 за №02-46/21/1027/21, відповідно до раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020 з урахуванням суддівського стажу 22 роки 2 місяців 11 днів, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці, час проходження військової служби з 23.11.1984 по 27.12.1986, що складає 2 роки 1 місяць 5 дні; половину строку навчання за денною формою навчання у Харківському юридичному інституті (50%) з 01.09.1988 по 30.06.1993, що складає 4 роки 10 місяців, 50 % від якого - 2 роки 5 місяців; роботу в прокуратурі м. Суми на посадах помічника прокурора-стажистом, слідчого прокуратури, помічника прокурора, старшого слідчого з 02.08.1993 по 29.05.1995, що складає 1 рік 9 місяць 28 днів.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2022 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про перерахунок пенсії від 09.12.2021 №959240810359 в частині призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України щодо неврахування ОСОБА_1 при здійсненні перерахунку та виплаті довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 відповідно до довідки Господарського суду Сумської області від 03.02.2021№02-46/21/1027/21 стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення розміру довічного грошового утримання судді у відставці: час проходження строкової військової служби з 23.11.1984 по 27.12.1986 02 роки 01 місяць 04 дні, половину строку навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1988 по 30.06.1993 02 роки 05 місяці, роботу в органах прокуратури з 04.04.1994 по 29.05.1995 01 рік 01 місяць 25 днів.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити перерахунок та виплату без обмежень граничного розміру раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ,  починаючи з 19 лютого 2020 року згідно довідки Господарського суду Сумської області від 03.02.2021 № 02-46/21/1027/21 в розмірі 52 відсотка суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням раніше проведених виплат та з урахуванням суддівського стажу 21 рік 06 місяців 07 днів, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку та обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці час проходження строкової військової служби з 23.11.1984 по 27.12.1986 02 роки 01 місяць 04 дні, половину строку навчання у Харківському юридичному інституті з 01.09.1988 по 30.06.1993 02 роки 05 місяці, роботу в органах прокуратури з 04.04.1994 по 29.05.1995 01 рік 01 місяць 25 днів.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, не погодившись із судовим рішенням подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду  та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що чинним Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не передбачено 52 % грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а тому визначений відповідачем розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача - 50%, є правомірним.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 з 23.11.1984 по 27.12.1986 проходив службу в  Збройних Силах,  з 01.09.1988 по 30.06.1993 був студентом Харківського юридичного інституту, з 04.04.1994 по 29.05.1995 працював помічником прокурора, старшим слідчим прокуратури Сумської області,  а з 22.02.1999 по 29.12.2014 суддею арбітражного/господарського суду Сумської області, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 32-37).
Постановою Верховної Ради України від 25.12.2014 №59-VІІІ, ОСОБА_1 звільнено з посади судді господарського суду Сумської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.
Отже, позивач є суддею у відставці, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді.
Господарським судом Сумської області видано довідку від 03.02.2020  № 02-46/21/1027/21 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій зазначено, що станом на 01.01.2020 суддівська винагорода ОСОБА_1 , яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці складає 97 112,40 грн. у тому числі:  посадовий оклад 69 366,00 грн.,  доплата за вислугу років 18 років - 27 746,40 грн. (а.с. 24).
Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Господарського суду Сумської області від 03.02.2020 № 02-46/21/1027/21.
За результатами розгляду заяви позивача, відповідачем прийнято рішення від 09.02.2021 № 959240810359 про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вищезазначеної довідки,  з посиланням на те, що право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивач набуде при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020.
Позивач оскаржив рішення пенсійного органу в судовому порядку, за наслідками якого рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 у справі №480/4168/21 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду в Сумській  області від 09.02.2021 №959240810359. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою господарського суду Сумської області від 03.02.2020 №02-46/21/1027/21, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року.
На виконання судового рішення, пенсійним органом проведено перерахунок раніше призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 48556,20 грн., що становить 50% від суддівської винагороди,  починаючи з 19.02.2020 року, на підставі довідки господарського суду Сумської області від 03.02.2020 за № 02-46/21/1027/21 (а.с. 53-54).
При цьому, відповідачем при обчисленні стажу для визначення розміру щомісячного грошового утримання судді було враховано лише період роботи позивача на посаді судді арбітражного/господарського суду Сумської області з 22.02.1999 по 29.12.2014, що становить 15 років 10 місяців 07 днів (а.с. 29).
Не погодившись із діями відповідача щодо перерахунку з 19.02.2020 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 50 % суддівської винагороди, а також не зарахування до стажу роботи на посаді судді проходження служби в Збройних Силах,  навчання в Харківському юридичному інституті,  роботу на посаді помічника прокурора, старшого слідчого прокуратури Сумської області, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що до стажу роботи позивача, який надає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, повинен зараховуватися період проходження строкової військової служби, половина строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу та робота на посадах у Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях.
Враховуючи, що стаж роботи позивача на посаді судді в загальному розмірі складає 21 рік 06 місяців та 07 днів, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 в розмірі 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.
Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції виходив з того, що посада «помічник прокурора - стажист прокуратури» не охоплюється поняттям «прокурор», визначення якого передбачене статтею 56 Закону №1789-XII, відтак, підстави для зарахування періоду роботи позивача на посаді помічника прокурора - стажиста прокуратури з 02.08.1993 по 03.04.1994 до стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відсутні. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України. Підставою для звільнення судді є, зокрема, подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIII) визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
Згідно з ч.ч. 1-4 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:
1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;
2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.
Суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII зі змінами.
Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.
Колегія суддів наголошує на тому, що Конституційний Суд України визнав неконституційним увесь пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, у тому числі й щодо можливості обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI.
На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону № 1402-VIII, частиною 4 якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Водночас, ч. 3 ст. 142 Закону № 1402-VIII визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Зазначена норма неконституційною не визнавалась.
Отже чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання.
Тобто, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною 3 цієї статті.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у спорах, що виникли у подібних правовідносинах, зокрема: у постановах від 15 лютого 2022 року у справі № 340/161/21, від 18.05.2022 у справі 160/415/21, від 02.08.2022 у справі № 620/6361/20.
Вирішуючи питання щодо правильності розрахунку відповідачем стажу судді у відставці при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивачу з 19 лютого 2020 року, колегія суддів зазначає наступне.
Судом встановлено та визнається відповідачем, що пенсійним органом до спеціального стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання не зараховано ОСОБА_1  періоди проходження строкової служби в Збройних Силах з 23.11.1984 по 27.12.1986, навчання у Харківському юридичному інституті (50%) з 01.09.1988 по 30.06.1993, робота на посаді помічника прокурора, старшого слідчого прокуратури Сумської області з 04.04.1994 по 29.05.1995. 
Так, відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ, в редакції, чинній на момент призначення позивача на посаду судді) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.
Абз.4 п. 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Судом встановлено, що стаж роботи позивача на посаді судді господарського суду Сумської області становить 15 років 10 місяців 07 днів, також позивач працював на прокурорських посадах, а саме - помічник прокурора, старший слідчий прокуратури Сумської області з 04.04.1994 по 29.05.1995 , загалом - 01 рік  01 місяць 25 днів, а  отже, вірним є висновок суду першої інстанції про зарахування до стажу роботи, який дає судді право на відставку роботу позивача на посадах помічника прокурора , старшого слідчого прокуратури.
Також,  згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», яка діяла на час набрання чинності Законом № 2453-VI,  до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.
Крім того, відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Таким чином, не включення відповідачем до стажу роботи на посаді судді періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання в Харківському юридичному інституті та роботу на  посаді помічника прокурора, старшого слідчого прокуратури Сумської області для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання є неправомірним.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до стажу роботи позивача на посаді судді має бути зараховано період проходження позивачем  строкової військової служби, половина строку навчання в Харківському юридичному інституті та робота на  посадах помічника прокурора та старшого слідчого прокуратури Сумської області. 
Отже, загальний стаж роботи судді Миропольського С.О., що дає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 21 рік 06 місяців та 07 днів.
Зважаючи на те, що позивач має повних 21 рік стажу на посаді судді, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 підлягає перерахунку виходячи з 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (1 рік стажу понад 20 років - збільшується на два відсотки заробітку).
Відповідно, доводи апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про те, що відповідач застосовуючи 50%  при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання  діяв в межах та в спосіб визначений чинним законодавством, є помилковими.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області - залишити без задоволення.
Рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2022 по справі № 480/2963/22 в частині задоволення позову - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Т.С. Перцова