ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 р.	Справа № 440/15000/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Курило Л.В. ,  Мельнікової Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.
представника відповідача Сухомлин Ю.В.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2022, головуючий суддя І інстанції: О.В. Гіглава, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава,  36039, повний текст складено 18.01.22 року по справі № 440/15000/21
          за позовом            Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
          до            Головного управління ДПС у Полтавській області                    
          про скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просила суд:
- скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.10.2021 №00071170705 на суму 32998,30 грн та від 04.10.2021 №00071180705 на суму 20000,00 грн.
В обґрунтування позовної вимоги зазначено, що у відповідача відсутні докази відпуску алкогольних та тютюнових виробів з порушенням Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального". Більш того, для притягнення до відповідальності необхідним є встановлення факту проведення операції через РРО, який перевіряючі не могли встановити, оскільки фактично контрольну розрахункову операцію не проведено.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 04.10.2021 №00071170705 в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 32974,00 грн.
В решті позову відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 564,93 грн.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем ГУ ДПС в Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 скасувати в частині задоволених позовних вимог та у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності. До початку перевірки проведено контрольно-розрахункову операцію на загальну суму 243,00 гривні. Перед початком фактичної перевірки особа, що проводила розрахунки в магазині-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 повідомила про проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 та після прибуття на торгівельний об`єкт суб`єкта господарювання, ознайомилася з особовими посвідченнями, направленнями та наказом на проведення фактичної перевірки. Будь-яких заперечень щодо допуску до перевірки та підстав проведення перевірки зі сторони особи, що проводила розрахунки в магазині-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 не надходило. Факт реалізації товару, його ціну реалізації та фактичні залишки товарно-матеріальних цінностей (ТМЦ) підтверджено особистими поясненнями особи, що проводила розрахунки в магазині-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 та особистими підписами вищезазначених осіб в відомостях залишків ТМЦ. Акт фактичної перевірки від 16.09.2021 бланк №000828 підписано особою, що проводила розрахунки в магазині-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 без зауважень. Сам акт перевірки, відомості про результати перевірки щодо повноти оприбуткування, реалізації та фактичних залишків запасів (товарно-матеріальних цінностей), опис грошових коштів, пояснення від ОСОБА_2 , що підписані ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , свідчать про недостовірність відомостей, викладених в позовній заяві.
В судовому засіданні представник відповідача просив рішення суду першої інстанції скасувати, з підстав наведених в апеляційній скарзі та у задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивач до судового засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання  повідомлений своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасникв справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку зареєстрована як фізична особа - підприємець та перебуває на обліку платників податків у Чорнухинській ДПІ.
16.09.2021 працівниками відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Полтавській області ГДРІ ОСОБА_3 , ГДРІ ОСОБА_4 на підставі наказу від 15.09.2021 №2128-П "Про проведення фактичної перевірки", направлень від 15.09.2021 №3052, від 15.09.2021 №3051 та на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, із змінами і доповненнями,  проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності, а саме, магазину-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " за адресою: АДРЕСА_1 .
За результатами фактичної перевірки складено акт фактичної перевірки від 16.09.2021, реєстраційний №7184/16/31/РРО/ НОМЕР_1 (бланк №000828).
За змістом вказаного акту, в магазині-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " здійснено реалізацію (продаж) товарів на загальну суму 243,00 грн без застосування реєстратора розрахункових операцій, а саме: - 2 пляшок 0,5 літрів горілки "Пшенична" по ціні 50,00 грн; - 1 пляшки 1,15 літрів пива "Чернігівське світле" по ціні 48,00 грн; - 1 пачки сигарет "Pull синій" по ціні 41,00грн; - 1 пляшки 2 літра води мінеральної "Ранкова роса" по ціні 12,00 грн; - 1 хліб гречаний по ціні 21,00 грн; - 6 одноразових стаканів по ціні 1,00 грн; - 1 банки консерви "Кілька" по ціні 15,00 грн.
Як наслідок, в акті від 16.09.2021 зафіксовано порушення вимог:
1) частин 12, 13 статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР зі змінами та доповненнями внаслідок реалізації алкогольних напоїв за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, а також реалізації тютюнових виробів за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів;
2) пункту 1 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР, в редакції Закону України від 01.06.2000 №1776-ІІІ із змінами та доповненнями, внаслідок незабезпечення проведення розрахункової операції на повну суму покупки через реєстратор розрахункових операцій;
3) пункту 11 статті 3 Закону №265/95-ВР внаслідок незабезпечення проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД;
4) пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР внаслідок незабезпечення ведення у встановленому законодавством порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та здійснення продажу лише тих товарів, які відображені в такому обліку.
Акт фактичної перевірки від 16.09.2021 бланк №000828 підписано особою, що проводила розрахунки в магазині-кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 без зауважень.
04.10.2021 на підставі висновків акту перевірки про допущення вказаних порушень контролюючим органом відносно ФОП ОСОБА_1 винесені податкові повідомлення-рішення:
- №00071170705, яким за порушення частин 1, 11, 12 статті 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" до ФОП ОСОБА_1 застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 32998,30 грн;
- №00071180705, яким за порушення частин 12, 13 статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" до ФОП ОСОБА_1 застосовані штрафні (фінансові) санкції у розмірі 20000,00 грн.
Не погодившись з правомірністю винесення контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 04.10.2021 №00071170705 та №00071180705, позивач звернулася до суду з позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з необхідності визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 04.10.2021 №00071170705 в частині застосування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 32974,00 грн.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно до частин 1, 11, 12 статті 3 Закону №265/95-ВР (в редакції Закону від 01.08.2020) суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані:
- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій з використанням режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) (із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості;
- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік та походження товарів, що на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Відповідно до пунктів 1, 7 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:
- у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті реєстратора розрахункових операцій, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) -    за кожне наступне вчинене порушення;
- триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
Водночас, згідно з пунктом 11 Прикінцевих положень Закону №265/95-ВР тимчасово, до 1 січня 2021 року, санкції, визначені пунктом 1 статті 17 цього Закону, застосовуються в таких розмірах:
10 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
50 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Стаття 20 Закону №265/95-ВР визначає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Відповідно до змісту письмових пояснень ОСОБА_2 від 16.09.2021, під час відпуску нею товарів на суму 243,00 грн чек на касовому апараті останньою не пробивався в зв`язку з тим, що апарат знаходився у ФОП ОСОБА_1 .
В письмових поясненнях від 16.09.2021 сама ФОП ОСОБА_1 вказала на те, що не підключення касового апарату у магазині-кафе зумовлене технічною неможливістю, оскільки ані мобільний інтернет Vodafone, ані мобільний інтернет Київстар в активному режимі у магазині-кафе не працюють, а сам апарат не має інших видів з`єднання.
Вказаним фактично підтверджується правильність викладених у акті фактичної перевірки висновків перевіряючих про порушення суб`єктом господарювання пункту 1 статті 3 Закону №265/95-ВР у зв`язку з незабезпеченням проведення розрахункової операції на повну суму покупки (243,00 грн) через реєстратор розрахункових операцій.
Водночас, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставне застосування до позивача податковим повідомленням-рішенням від 04.10.2021 №00071170705 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5100,00 грн на підставі пункту 7 статті 17 Закону №265/95-ВР, оскільки за змістом вказаної норми за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах - триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
Тобто, можливість застосування до суб`єкта господарювання штрафних санкцій, визначених пунктом 7 статті 17 Закону №265/95-ВР, на пряму пов`язана з фактичним проведенням розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, однак без використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
Однак, у спірному випадку судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи не проведення особою, що проводила розрахунки, ОСОБА_2 розрахункової операції на повну суму покупки (243,00 грн) через реєстратор розрахункових операцій.
Відтак, податкове повідомлення-рішення від 04.10.2021 №00071170705 в частині застосування до суб`єкта господарювання штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5100,00 грн підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Поряд з цим, також є безпідставним застосування до позивача податковим повідомленням-рішенням від 04.10.2021 №00071170705 штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 13937,00 грн на підставі статті 20 Закону №265/95-ВР, з огляду на наступне.
Питання правомірності застосування статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", за якою відповідальність за правилами цієї статті настає виключно за реалізацію товарів, які необліковані у встановленому порядку, було предметом розгляду Верховним Судом під час розгляду справ №812/1508/17 (постанова від 03.07.2019) та №806/2402/16 (постанова від 05.03.2019).
Постановою від 03.04.2019 у справі №812/1508/17 встановлено, що податковим органом накладено на товариство штрафні санкції на підставі положень статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Верховний Суд сформував правову позицію, за якою, відповідно до вказаної норми до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Для застосування передбаченої статтею 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" фінансової санкції контролюючий орган повинен довести, що товариство здійснювало реалізацію не облікованих товарів.
У справі №812/1508/17 висновок про порушення позивачем порядку ведення обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, зроблений контролюючим органом, виходячи з факту нестачі паливно-мастильних матеріалів, тобто невідповідності між залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей) за даними обліку та фактичними залишками запасів (товарно-матеріальних цінностей), хоча сам по собі факт нестачі палива не свідчить про порушення порядку обліку товарів за місцем їх реалізації та зберігання, оскільки може бути наслідком інших обставин. Згідно з висновками акта перевірки ревізори ототожнили надлишок та нестачу товарів з таким порушенням як реалізація товарів, які необліковані в установленому порядку.
Верховним Судом у справі №806/2402/16 зазначено, що при визначенні розміру штрафної санкції податковий орган посилається на статтю 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", якою визначено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які необліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості не облікованих товарів, які необліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій, що застосування такої санкції можливо до підприємства, яке не облікувало товар та реалізувало його, не провівши розрахунки через реєстратор розрахункових операції. Факту наявності у позивача необлікованого товару та його продажу у цій справі податковим органом не встановлено.
Однак, суд  не погодився з доводом податкового органу стосовно того, що санкція статті 20 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" застосовується також у випадку не ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації.
Аналогічної позиції дотримується Державна податкова адміністрація України, зокрема, у листі від 14.07.2003 №10974/7/23-2117, яким роз`яснено, що відсутність накладних або їх неправильне оформлення не може бути віднесене до порушень установленого порядку обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Крім того, законодавством не передбачений порядок обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, тому оприбуткування товарів здійснюється відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку в Україні.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в реєстрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.
Враховуючи вищевикладене, Державна податкова адміністрація України вважає, що застосування фінансових санкцій, передбачених статтями 20 та 21 Закону №265/95-ВР, а саме за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та за неведення або ведення з порушенням встановленого порядку обліку товарів за місцем реалізації та зберігання (не ведення журналу обліку нафтопродуктів), є неправомірним.
Зазначена штрафна санкція застосовується виключно за реалізацію товарів, які необліковані у встановленому порядку та у даному випадку не може бути застосована до позивача.
Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №140/14625/20.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням викладеного та зважаючи на відсутність у матеріалах справи належних доказів реалізації саме необлікованого товару, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність застосування до позивача податковим повідомленням-рішенням від 04.10.2021 №00071170705 штрафних (фінансових) санкцій в сумі 27874,00 грн, та як наслідок, наявність підстав для визнання вказаного податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування у зазначеній частині.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.01.2022 по справі № 440/15000/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	Л.В. Курило    Л.В. Мельнікова   	
Повний текст постанови складено  16.01.2023 року