ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року	Львів	Справа № 460/600/22 пров. № А/857/13369/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                         Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й. 
за участі секретаря судового засідання:           Приступи Р.Л. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненської обласної прокуратури, 
на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року з питань роз`яснення судового рішення (суддя – Гресько О.Р., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м.Рівне, дата складання повного тексту – 01.09.2022), 
в адміністративній справі №460/600/22 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури, 
про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, 

                                                           встановив: 

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Рівненської обласної прокуратури, в якому просив: 1) стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі №460/6862/20 щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 у розмірі 229618,48 грн; 2) стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору у розмірі 2296,18 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі №460/600/22, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2022, позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Рівненської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі №460/6862/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період 19 березня 2021 року по 08 грудня 2021 року в розмірі 229618,48 грн (сума вказана без урахування податків та зборів). Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Рівненської обласної прокуратури суму судового збору у розмірі 2296,18 грн. та судові витрати у вигляді витрат, понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.. 
Відповідач Рівненська обласна прокуратура подала до суду першої інстанції заяву (зареєстрована судом 22.08.2022) про роз`яснення рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.03.2022, у якій просила роз`яснити чи при розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді, виконаного судом з 19.03.2021 по 08.12.2021 включно в сумі 229618,48 грн, враховано здійснення ОСОБА_1 адвокатської діяльності та відповідно отримання ним доходів за здійснення вказаної діяльності, та чи необхідно Рівненській обласній прокуратурі здійснювати оплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення з урахуванням отриманого доходу ОСОБА_1 від здійснення адвокатської діяльності. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.09.2022 відмовлено Рівненській обласній прокуратурі у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення від 23.03.2022 у справі №460/600/22. 
З цією ухвалою суду першої інстанції з питань роз`яснення рішення суду не погодився відповідач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що ухвала суду є незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає те, що процес поновлення на роботі здійснюється за принципом диспозитивності, тобто, за наявності волевиявлення особи. Для цього необхідна або заява від особи, яка бажає поновитись на посаді та працювати, або відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду про поновлення на роботі. Водночас, позивач з дня винесення судом першої інстанції рішення взагалі із заявами щодо поновлення на роботі відповідно до судового рішення ні до Рівненської обласної прокуратури, ні до органів державної виконавчої служби для примусового виконання не звертався, а лише звернувся зі заявою до Рівненської обласної прокуратури після перегляду справи в апеляційному порядку. Також вказує скаржник, що особа, яка перебуває на посаді прокурора, не може займатися адвокатською діяльністю або виконувати іншу оплачувану роботу (п.1 ч.1 ст.25 Закону України «Про запобігання корупції»). Зазначає апелянт, що позивач не вживав жодних дій щодо поновлення на посаді на підставі рішення суду від 18.03.2021 у справі №460/6862/20, при цьому щодо стягнення грошових коштів на підставі вказаного судового рішення звертався двічі до органів ДКС України. Враховуючи, що ОСОБА_1 з 19.03.2020 по 06.12.2021 займався адвокатською діяльність та отримував дохід, то відповідно судом першої інстанції при винесенні рішення у даній справі не зазначено про те, чи враховано дохід, який отриманий позивачем як адвокатом, при розрахунку середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення (різниці в заробітку за час затримки). На думку апелянта, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, як наслідок постановлено незаконну ухвалу, яка підлягає скасуванню. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 01.09.2022 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву та роз`яснити рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі №460/600/22. 

Учасники справи в засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили. 
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.02.2023 року було задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні на 15.02.2023 року в режимі відеоконференції, із власних засобів за допомогою системи ЄСІТС. Однак позивач на відеоконференцзв`язок із апеляційним судом не вийшов і участі в засіданні суду не взяв. 
Колегією суддів враховано, що розгляд справи має бути проведений у розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (ст.4 КАС України). Матеріали адміністративної справи містять необхідний обсяг для вирішення питання щодо необхідності роз`яснення судового рішення та є достатніми для вирішення справи по суті апеляційних вимог і прийняття законного та обґрунтованого судового рішення. 
Таким чином, неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає апеляційному розгляду справи. 
Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з урахуванням наступного. 

Статтею 254 КАС України визначено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено. 
Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. 
Також слід зазначати, що роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. 
Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. 
Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення. 
Як зазначено у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. 
Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. 
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. 
Судове рішення не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнюючи чи унеможливлюючи його виконання. Водночас, суд в порядку статті 254 КАС України не роз`яснює порядок виконання судового рішення. 
Верховний Суд в ухвалі від 01.02.2018 (справа №591/3321/17) зазначив, що незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання. 
Колегія суддів враховує, що із змісту заяви відповідача про роз`яснення рішення суду від 23.03.2022 слідує, що незрозумілість судового рішення полягає в тому, що є незрозумілим чи при розрахунку розміру середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на посаді, виконаного судом з 19.03.2021 по 08.12.2021 включно в сумі 229618,48 грн, враховано здійснення ОСОБА_1 адвокатської діяльності та відповідно отримання ним доходів за здійснення вказаної діяльності, а також чи необхідно Рівненській обласній прокуратурі здійснювати оплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення з урахуванням отриманого доходу ОСОБА_1 від здійснення адвокатської діяльності. 
З цього приводу апеляційний суд зазначає, що дослідивши зміст рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.03.2022, встановлено, що суд першої інстанції при розгляду справи №460/600/22 по суті позовних вимог вирішив стягнути з Рівненської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18.03.2021 у справі №460/6862/20 про поновлення на посаді ОСОБА_1 за період 19 березня 2021 року по 08 грудня 2021 року в розмірі 229618,48 грн (сума вказана без урахування податків та зборів). 
У вказаному судовому рішення  резолютивна частина не містить жодних суперечливих або невизначених положень, які були б незрозумілими та викликали труднощі під час його виконання, а саме, судом чітко визначено розмір стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду. 
Тобто, вказаним рішенням суду чітко визначено як період (з 19 березня 2021 року по 08 грудня 2021 року) так і грошовий розмір для стягнення (229618,48 грн.). Також зазначено, що сума стягнення вказана без урахування податків та зборів. 
Таким чином, у відповідача немає необхідності проводити самостійний (власний) розрахунок грошового розміру середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.  
Питання ж про те чи при розрахунку вказаного розміру середнього заробітку 229618,48 грн. виконаного судом враховано дохід ОСОБА_1 від здійснення адвокатської діяльності, стосується правильності (законності та обгрунтованості) рішення суду від 23.03.2022 року, і це питання не може повторно вирішуватись шляхом роз`яснення судового рішення. 
Колегія суддів зазначає, що здійснення роз`яснення судового рішення за вимогою відповідача з поставлених ним питань призведе до викладення резолютивної частини судового рішення у іншій редакції, що є неприпустимим в порядку роз`яснення судового рішення в порядку статті 254 КАС України. 
Крім цього, колегія суддів враховує, що за наслідками перегляду рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року і постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2022 року у справі №460/600/22 за касаційною скаргою Рівненської обласної прокуратури, Верховним Судом прийнято постанову від 09.11.2022, якою рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2022 року залишено без змін (а.с. 219-230 т.1). 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що за відсутності підстав для роз`яснення рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі №460/600/22 відсутні і підстави для скасування оскарженої ухвали суду від 01.09.2022 року. 
Керуючись ст.ст. 243, 254, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

                                                              постановив: 

Апеляційну скаргу Рівненської обласної прокуратури – залишити без задоволення. 
Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року з питань роз`яснення судового рішення в адміністративній справі №460/600/22 за позовом ОСОБА_1 до Рівненської обласної прокуратури про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль  	
Повний текст постанови суду складено 23.02.2023 року