Ухвала
 
16 січня 2023 року
м. Київ
справа № 337/2849/22
провадження № 61-13123 ск22 
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рогозін Олексій Вікторович, на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2022 рокупро забезпечення позову та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 листопада             2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до приватного підприємства «Саліан», ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до                   приватного підприємства «Саліан» (далі - ПП «Саліан»), ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 191 949,12 грн,завданої смертю. 
Також надійшла заява забезпечити позов шляхом накладення арешту на все нерухоме і рухоме майно, а також грошові кошти в установах банків, яке належить ПП «Саліан», ОСОБА_1 , заборони відповідачам здійснювати відчуження будь-яким чином всього належного їм майна, а також передавати його в найм (оренду), позичку, заставу (іпотеку). 
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня            2022 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року, заяву про забезпечення позову задоволено частково. 
Накладено арешт на нежитлове приміщення загальною площею 50,1 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , нежиле приміщення загальною площею 59,8 кв. м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , квартиру АДРЕСА_3 , квартиру АДРЕСА_4 , що належать ОСОБА_1 та заборонено здійснювати відчуження будь-яким чином, а також передавати його в найм (оренду), позичку, заставу (іпотеку).
До Верховного Суду 20 грудня 2022 року  ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову або направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Касаційна скарга мотивована тим, що заявником не наведено обгрунтованих підстав наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.
Відповідно до положень статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. 
Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії (пункти 1, 2 частини першої статті 150 ЦПК України). 
З касаційної скарги, даних Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що між сторонами виник спір щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 3 191 949,12 грн, завданої загибеллю близької позивачам людини внаслідок протиправних дій відповідача. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08 вересня 2022 року відкрито провадження у цій справі.
Встановивши, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, суди дійшли вірного висновку про необхідність забезпечення виконання ймовірного судового рішення шляхом накладення арешту на належне  ОСОБА_1 нерухоме майно та заборони останньому вчиняти будь-які дії щодо його відчуження, а також передавати його в найм (оренду), позичку, заставу (іпотеку). 
При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суди здійснили оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, та дійшли вірного висновку про часткове забезпечення позову.
Доводи щодо неспівмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами Верховний Суд відхиляє з огляду на таке.
Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 3 статті 150 ЦПК України). 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.
З метою повного та своєчасного виконання ймовірного судового рішення накладення арешту на майно загальною вартістю 5 050 000,00 грн є співмірним із заявленими позовними вимогами.
При цьому обраний позивачем вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.
Суд звертає увагу, що заяву про забезпечення позову задоволено частково і відхилено вимоги про арешт усього належного відповідачам рухомого і нерухомого майна, що спростовує доводи заявника про неспівмірність.
Посилання  ОСОБА_1 у касаційній скарзі на те, що заяву про забезпечення позову подав лише один з двох позивачів, не означає, що суд забезпечує арештом вимоги лише одного позивача на суму 1 595 974,56 грн, оскільки заходи забезпечення позову застосовуються, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду у повному обсязі, а не щодо одного з позивачів.
Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення постановлено без додержанням норм процесуального права та зводяться до незгоди з висновками судів і тлумачення на свій розсуд норм процесуального права.
Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки ґрунтуються на незгоді з фактичними обставинами, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій, зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга, подана на ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, якими вирішено лише процесуальне питання, є необґрунтованою. 
Правильне застосовування норм статей 149-150 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення,розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики, а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судових рішень.
Керуючись частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Рогозін Олексій Вікторович, на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя  від 02 вересня 2022 року про забезпечення позову та постанову Запорізького апеляційного суду від 29 листопада 2022 року у справі за позовом  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до приватного підприємства «Саліан», ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
О. М. Осіян 
Н. Ю. Сакара