ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2023 року	Львів	Справа № 260/4599/22 пров. № А/857/16164/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І. 

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року (головуючий суддя Плеханова З.Б., м.Ужгород) у справі № 260/4599/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України  про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
07.11.2022 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної митної служби України  про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії, а саме просив: визнати протиправною та скасувати Постанову  у справу  про порушення митних правил  № 0977/20900/22 від 25 жовтня 2022 року, згідно якою на позивача накладено адміністративне стягнення  у вигляду штрафу  за вчинення правопорушення за  ст. 471 ч. 1 МКУ.        
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року адміністративну справу №260/4599/22 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити дії передано на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм процесуального права просив скасувати ухвалу суду та прийняти постанову, якою направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції. Зазначає, що суд, виносячи оскаржувану ухвалу, послався на те, що відповідно статті 20 КАСУ (Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, серед іншого, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Проте, суд безпідставно залишив без уваги наявність ще однієї позовної вимоги, яка стосується у будь-якому випадку (чи буде задоволено вимога про скасування надмірного штрафу чи ні) повернення позивачу тимчасово вилучених коштів (за рахунок яких в т.ч. у позивача з`явиться реальна можливість сплатити остаточно визначений судом справедливий штраф, тощо). Вказує, що дана справа з двома позовними вимогами підсудна Закарпатському окружному адміністративному суду.
У відповідності до частини другої  статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України  (КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Відповідно до частини першої  статті 2 КАС України  завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України  встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.  Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому  КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.  У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.
Відповідно до  ст. 171 КАСУ  суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями  160,  161,  172  цього  Кодексу;4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. 458 МКУ    порушення митних правил  є адміністративним правопорушенням,  яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 459 МКУ адміністративна відповідальність  за порушення митних правил встановлюється цим Кодексом.
Згідно з  ст. 20 КАСУ  (Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:, серед іншого, адміністративні справи з приводу  рішень,  дій  чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у  справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Пунктом 3 частини першої  статті 29 КАС України  передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
При цьому, на думку суду апеляційної інстанції, в цій правовій нормі поняття юрисдикція (підсудність) вживається в широкому значенні та не обмежується лише територіальною юрисдикцією, а охоплює також і предметну підсудність справ.
Тому, у випадку подання адміністративного позову з порушенням правил предметної підсудності, суд першої інстанції, який отримав такий позов, зобов`язаний ухвалою передати його на розгляд належного суду. При цьому, прийняття цього рішення, як видно зі  статті 29 КАС України, можливе як на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, так і після відкриття провадження у справі.  
Пленум Вищого адміністративного суду України у пункті 6 постанови №2 від 06.03.2008 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», роз`яснив, що судам необхідно розрізняти правові наслідки недотримання правил предметної і територіальної підсудності. Порушення правил предметної підсудності є підставою для скасування рішень судів нижчих інстанцій з направленням справи на новий розгляд до належного суду.
Зазначене кореспондує положенням  статті 318 КАС України, відповідно до якої рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями  20,  22,  25-28  цього  Кодексу.             
Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої  статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі або після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Частиною першою  статті 30 КАС України  визначено, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.
Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому  статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана (частина друга  статті 30 КАС України).
Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд до Ужгородського міськрайонного суду.
Відповідно до  статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.
Керуючись 308,  312,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2022 року у справі № 260/4599/22 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний