УХВАЛА

03 квітня 2023 року
м. Київ

справа №380/2518/22
адміністративне провадження №К/990/9153/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е.,  Шевцової Н.В., 

перевірив касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі №380/2518/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ:
В лютому 2022 року ОСОБА_2 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просила зобов`язати державного секретаря Міністерства юстиції України вирішити питання щодо присвоєння начальнику Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області ОСОБА_1 категорії та рангу державного службовця відповідно до норм Закону України «Про державну службу» №889-VIII.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року, позов задоволено. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з вказаною касаційною скаргою.
14 березня 2023 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частин першої-третьої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Предметом касаційного оскарження в даній справі є рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі №380/2518/22.
В касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. В цьому клопотанні зазначено, що ухвалами Верховного Суду від 25 листопада 2022 року, від 19 грудня 2022 року, від 12 січня 2023 року, від 09 лютого 2023 року, від 02 березня 2023 року касаційні скарги Міністерства юстиції України були йому повернуті. 
Скаржник наголошує, що ним вчасно було скеровано касаційну скаргу вперше, додано належні підтверджуючі докази щодо повноважень підписанта, часте та тривале вимкнення електроенергії, що ускладнює роботу з документами, а також нетривалий відтинок часу, упродовж якого була повторно подана касаційна скарга після її повернення представнику.
Перевіривши доводи заявника касаційної скарги щодо пропущеного строку, Верховний Суд зазначає наступне. 
Ухвалами Верховного Суду від 25 листопада 2022 року (провадження №К/990/32413/22), від 12 січня 2023 року (провадження №К/990/246/23), від 09 лютого 2023 року (провадження №К/990/3856/23), від 02 березня 2023 року (№К/990/5482/23) касаційні скарги Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі № 380/2518/22, подані його представниками, було повернуто скаржнику.
Зокрема, у згаданих ухвалах Верховний Суд надав оцінку повноваженням представників Міністерства юстиції України щодо права звернення до суду касаційної інстанції в порядку самопредставництва.
Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2022 року (К/990/35033/22) касаційну скаргу повернуто на підставі 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки у касаційній скарзі не були викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Колегія суддів зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та довести ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. 
В клопотанні скаржником не наведено, а судом не встановлено, що часте та тривале вимкнення електроенергії заважало скаржникові оформити, підписати та подати особою, яка має право на вчинення таких дій, попередні касаційні скарги відповідно до вимог КАС України.
Також колегія суддів, не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, вважає, що таке право не є абсолютним. Це обґрунтовується змістом частини восьмої статті 169 КАС України, відповідно до якої скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Перес де Рада Каванілес проти Іспанії" зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні.
У цій справі у скаржника було достатньо часу для приведення своєї касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України. Проте касаційна скарга подана вшосте більше ніж через три місяці після її повернення вперше Верховним Судом, що свідчить про неналежне користування своїми процесуальними правами та виконання процесуальних обов`язків. 
Сукупність цих обставин свідчить про допущення відповідачем необґрунтованих зволікань щодо реалізації свого права на касаційне оскарження судових рішень з дотриманням вимог КАС України. 
Отже, враховуючи обставини справи, відсутні підстави вважати, що скаржником пропущений строк з поважних причин, оскільки такі не пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Згідно із частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Частинами першою і другою статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи викладене, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів на обґрунтування вказаного клопотання.
Керуючись статтями 169, 329, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Визнати неповажними, зазначені Міністерством юстиції України, причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі №380/2518/22.
2. Залишити без руху касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2022 року у справі №380/2518/22 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про зобов`язання вчинити дії.
3. Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали. 
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали (в частині неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо підстави, вказані в заяві, будуть визнані Судом неповажними) в установлений судом строк буде відмовлено у відкритті касаційного провадження.
5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                                                                 Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                                                      В.Е. Мацедонська  
                                                                                                                                               Н.В. Шевцова