Ухвала
 
23 лютого 2023 року
м. Київ
 
справа № 754/11372/21
 
провадження № 61-2415ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О.М.,  
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Шевчука Геннадія Михайловича на постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2021 року  ОСОБА_1  звернулася до суду із позовом до відповідачів, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
 
У жовтні 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та вселення ОСОБА_2 в вищевказану квартиру.
 
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17 серпня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - Шевчуком Г. М. , задоволено частково.
 
Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 серпня 2022 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про задоволення позовної вимоги.
 
Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
 
У іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 серпня 2022 року в оскаржуваній частині залишено без змін.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У лютому 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Шевчука Г. М. на постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2023 року.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Шевчук Г. М., посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та передати справу на новий апеляційний розгляд.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 466/8886/18, провадження № 61-13418св20, від 06 листопада 2020 року у справі № 331/6315/17, провадження № 61-8779св20, 21 жовтня 2020 року у справі № 645/7374/18, провадження № 61-10094св20, від 12 січня 2021 року у справі № 344/7064/16-ц, провадження № 61-15204св20, від 02 грудня 2020 року у справі № 760/11141/19, провадження № 61-23066св19, від 11 листопада 2020 року у справі № 619/40/17, провадження № 61?10243св19, від 21 липня 2021 року у справі № 227/1044/20, провадження № 61-15632св20, від 06 листопада 2019 року у справі № 641/5955/17, провадження № 61-36940св18, від 05 жовтня 2022 року у справі № 760/10003/17, провадження № 61-6900св22, від 30 вересня 2020 року у справі № 607/8458/19, провадження № 61-22546св19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім того, як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на порушення норм процесуального права, оскільки суд не дослідив зібраних у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Деснянського районного суду міста Києва цивільну справу № 754/11372/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_6 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 березня 2023 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян