ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" березня 2023 р.           Справа№ 910/21672/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Разіної Т.І.
суддів:            Іоннікової І.А. 
          Михальської Ю.Б. 
 
Секретар судового засідання: Луцюк А.В. За участю представників учасників процесу:  від позивача: адвокат Вінниченко А.О., адвокат Носик Б.М.; від відповідача: не з`явився.	
Розглянув у відритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Корпорації "ТСМ Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі №910/21672/21 (суддя Плотницька Н.Б., м. Київ) про повернення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду

за позовом Корпорації "ТСМ Груп" 
до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція"
про стягнення 10 766 228,27 грн,

За результатами розгляду апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд,-

                                                  ВСТАНОВИВ:
          Хід розгляду справи 
          Корпорація "ТСМ Груп" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська атомна електрична станція" (далі - відповідач) про стягнення 10 766  228,27 грн  заборгованості, з яких: 8  214  195,30 грн - основного боргу, 747  716,82 грн - 3 % річних та 1  804  316,15 грн -  інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору на виконання комплексу робіт від 03.04.2019 №07/19 неналежним чином виконав взяті на себе зобов`язання з оплати виконаних робіт, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 8    214  195,30 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 747  716,82 грн 3 % річних та 1  804  316,15 грн інфляційних втрат у порядку ст. 625 Цивільного кодексу України.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі №910/21464/21 (з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 08.11.2022) позов задоволено повністю. 
Присуджено до стягнення з  Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" на користь Корпорації "ТСМ Груп" заборгованість у розмірі 8  214 195,30 грн, 747 716,82 грн 3 % річних, 1 804  316,15 грн інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору у розмірі 161  493,42 грн.

Короткий зміст вимог заяви про ухвалення додаткового рішення
Корпорація "ТСМ Груп" звернулася до Господарського суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 57 000,00 грн.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі №910/21672/21 заяву Корпорації "ТСМ Груп" про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї документами повернуто без розгляду.
Повертаючи заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, місцевий господарський суд виходив з того, що заявником не надано суду належних доказів відправлення відповідачеві зазначеної заяви та доданих до неї документів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись із прийнятим рішенням, Корпорація "ТСМ Груп" (далі - скаржник) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі №910/21672/21 скасувати. Справу №910/21672/21 передати до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про наявність або відсутність підстав для прийняття заяви Корпорації "ТСМ Груп" про ухвалення додаткового рішення.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
Відповідач подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін, посилаючись на те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 14.11.2021 апеляційну скаргу Корпорації "ТСМ Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі №910/21672/21 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.
Апеляційна скарга Корпорації "ТСМ Груп" подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.
17.11.2022 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/21672/21.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 апеляційну скаргу Корпорації "ТСМ Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі №910/21672/21- залишено без руху. Роз`яснено Корпорації "ТСМ Груп", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки шляхом подання відповідної заяви з доказами надіслання апеляційної скарги - Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та сплатити судовий збір у розмірі 2 481 грн, про що надати відповідні докази.
23.12.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Корпорації "ТСМ Груп" надійшла заява про усунення недоліків із доказами надіслання апеляційної скарги - Державному підприємству "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" з доказами сплати судового збору (квитанція №708 від 20.12.2022).
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду 16.01.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/21672/21; розгляд апеляційної скарги Корпорації "ТСМ Груп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі №910/21672/21 призначено на 07.02.2023.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.02.2023 розгляд справи №910/21672/21 відкладено на 14.03.2023.

Розгляд апеляційним господарським судом клопотань сторін
09.03.2023 від відповідача через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому відповідач просить суд відкласти розгляд  апеляційної скарги на дату після 20.05.2023 року.
Відповідно до частини 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.
За приписами  ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України    одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно із ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Процесуальний закон не містить приписів щодо обов`язкового здійснення апеляційного розгляду за участю представників учасників справи. Не зазначалося про такий розгляд і в ухвалах Північного апеляційного господарського суду від 16.01.2023 та від 07.02.2023.
При цьому, суд звертає увагу, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Окрім іншого, учасники справи не були позбавлені права взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, а також поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі «Шульга проти України»).
Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі «Скордіно проти Італії»). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах «Скордіно проти Італії», «Сюрмелі проти Німеччини»).
Розглянувши заявлене клопотання відповідача, та, заслухавши позицію присутнього представника позивача, врахувавши, що відкладення є правом суду, а не обов`язком, взявши до уваги відкладення розгляду справи у попередньому судовому засіданні, яке відбулося також за клопотанням відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заявлене клопотання про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню.

Явка сторін
У судове засідання з`явилися 14.03.2023 представники позивача.
Представник відповідача (скаржника) у судове засідання не з`явився.
З огляду на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання у даній справі, явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони (ст. 42 ГПК України), а також відсилення клопотння відповідаача про відкладення розгляду справи та положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Позиції сторін у справі
Представники позивача у судовому засіданні просили апеляційну скаргу задовольнити та скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі №910/21672/21 скасувати. Справу №910/21672/21 передати до Господарського суду міста Києва     для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про наявність або відсутність підстав для прийняття заяви Корпорації "ТСМ Груп" про ухвалення додаткового рішення.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2022 у справі №910/21464/21 (з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 08.11.2022) позов задоволено повністю. 
Присуджено до стягнення з  Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" на користь Корпорації "ТСМ Груп" заборгованість у розмірі 8  214  195,30 грн, 747  716,82 грн 3 % річних, 1 804  316,15 грн інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору у розмірі 161  493,42 грн.
23.09.2022 Корпорація "ТСМ Груп" звернулася до Господарського суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Південноукраїнська атомна електрична станція" на користь позивача судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 57 000,00 грн.
У заяві про ухвалення додаткового рішення серед додатків зазначено додаток 6: "Докази відправлення цієї заяви (з додатками) відповідачу у справи.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що надана позивачем роздруківка інтернет-сторінки електронної пошти не може вважатися належним доказом направлення заяви про ухвалення додаткового рішення на адресу відповідача, у зв`язку з чим оскаржуваною ухвалою від 24.10.2021 повернув заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи 
Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представників позивача, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга  позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1  ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ст. 123 ГПК України).
За змістом  ст. 126 цього Кодексу    витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.    За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на професійну правничу    допомогу з метою розподілу судових витрат    учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч.ч. 4, 8 ст. 129 ГПК України    судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.    Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Аналіз положень ст.ст. 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.
Відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України   копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються    або надаються особою, яка їх подає,    іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. 
Слід зазначити, що стаття 129 ГПК України не містить прямої норми щодо обов`язкового надсилання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу іншій стороні. 
Однак, відсутність такої вказівки не звільняє позивача від виконання обов`язку щодо надсилання копії доказів відповідачу на виконання вимог статті 80 ГПК України.
Таким чином, є необхідним подання суду доказів надсилання заяви про відшкодування судових витрат і копій доданих до неї доказів учасникам справи.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 910/3067/21.
Оскільки матеріали справи не містили додатків до заяви Корпорації "ТСМ Груп" про ухвалення додаткового рішення (у матеріалах справи була наявна лише копія заяви позивача), суд апеляційної інстанції задля встановлення всіх обставин справи та надання оцінки аргументам апеляційної скарги, вирішив витребувати у позивача оригінал заяви про ухвалення додаткового рішення від 23.09.2022 із усіма доданими до заяви додатками (з відмуткою канцелярії Господарського суду міста Києва), яка була повернута судом першої інстанції на підставі ухвали від 24.10.2022.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, до заяви про ухвалення додаткового рішення додано специфікацію №3 від 08.12.2021, рахунок на оплату юридичних послуг згідно договору про надання правничої допомоги від 05.08.2021, платіжне доручення №388 від 09.12.2021, акт приймання-передачі послуг від 21.09.2022 до договору про надання правничої допомоги від 05.08.2021, звіт про надану правничу допомогу станом на 21.09.2021.
В якості доказів спрямування на адресу відповідача вказаної заяви з додатками, позивачем надано суду роздруківку листування з електронної адреси 2903623314@ mail.gov.ua на електронну адресу energoatom@atom.gov.ua.
Місцевий господарський суд визнав неналежним доказом на підтвердження направлення заяви про ухвалення додаткового рішення на адресу відповідача надану позивачем роздруківку з електронного суду. 
До таких висновків суд першої інстанції дійшов з огляду на те, що належним доказом відправлення відповідачеві заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), наданий в оригіналі. При цьому, місцевим господарським судом враховано положення п.п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270.
Як уже зазначалося вище, склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягає доведенню, а    відтак    ненадсилання копій    відповідних доказів фактично призводить до порушення принципу змагальності, неможливості іншим учасникам судового розгляду бути ознайомленим із їхнім змістом, позбавляє можливості надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку (аналогічний за змістом висновок викладено в додатковій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №922/2821/18).
За таких обставин, у випадку недотримання позивачем вимог щодо надсилання відповідних копій документів відповідачеві та/або неналежне виконання цього обов`язку учасником у справі, а також у разі ненадання суду підтвердження факту такого надсилання, суд, з огляду на положення ст. 80 ГПК України, не може брати до уваги докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 42 ГПК України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо)    можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі    з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи надсилати копії документів іншим учасникам справи, такі документи можуть направлятися вказаним особам з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі, крім випадків, коли інший учасник не має офіційної електронної адреси.
Частиною восьмою статті 42 ГПК України визначено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом    учасника справи (його представника).
Використання електронного підпису врегульоване Законом України "Про електронні довірчі послуги", який набрав чинності 07.11.2018. 
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про електронні довірчі послуги" електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.
Згідно зі ст. 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає, зокрема, надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Отже, подані в електронній формі процесуальні заяви вважаються належним чином підписані в разі їх скріплення електронним підписом.
Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №9901/335/20 (провадження № 11-361заі20),    альтернативою звернення учасників справи  до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником,    є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через "Електронний кабінет".
Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.06.2022 у справі № 912/3575/20, чинним процесуальним законодавством передбачена можливість надсилання учасником справи документів (у даному випадку заяви про розподіл судових витрат разом з додатками) іншим учасникам справи в електронній формі, які мають бути скріплені електронним підписом учасника справи (його представника) шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу. У такому випадку слід досліджувати та надавати належну оцінку з урахуванням положень ст.ст. 42, 80 ГПК України обставинам щодо надсилання позивачем як самої заяви про розподіл судових витрат у справі, так і доказів понесення таких витрат зі скріпленням/нескріпленням електронним підписом позивача всіх зазначених документів.
На підтвердження того, що заява про ухвалення додаткового рішення з додатками була направлена відповідачу електронним судом, позивач надав місцевому господарському суду роздруківку з електронного суду, в якій міститься лист, надісланий на адресу energoatom@atom.gov.ua, з таким текстом: «…Корпорація «ТСМ Груп» надсилає Вам заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №910/21672/21 щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу, надану під час  розгляду Господарським судом м. Києва позовної заяви Корпорація «ТСМ Груп» до ДП НАЕК «Енергоатом» в особі АП «Південноукраїнська АЕС»..» до якого прикріплений файл: «Заява витрати ТСМ…».
Як вбачається із заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, таке направлення здійснено з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Електронний кабінет.
Водночас з роздруківки з електронного суду, доданої до заяви про ухвалення додаткового рішення в якості доказу відправлення цієї заяви на адресу відповідача не можливо дійти висновку, які саме документи були надіслані відповідачу та які саме документи при надсиланні відповідачу були скріплені електронним підписом позивача (його повноважним представником), оскільки роздруківка містить лише посилання на направлення заяви, без переліку доданих до заяви документів на понесення витрат на професійну правничу допомогу.
Таким чином, позивач не надав суду належних та допустимих доказів надіслання відповідачу заяви про ухвалення додаткового рішення та доданих до неї документів.
Помилковий висновок місцевого господарського суду про те, що належним доказом відправлення відповідачеві заяви та доданих до неї документів є лише опис вкладень у поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), не вплинув на правильність висновків суду про неналежність доказу - наданої позивачем роздруківки з електронного суду, та наявність у зв`язку з цим правових підстав для повернення заяви Корпорації «ТСМ Груп» про ухвалення додаткового рішення у даній справі без розгляду.
Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).
Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Заява про винесення додаткового рішення, не є такою, що подана на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, тому до неї не застосовуються положення абз. 2 ч. 2 ст. 170 ГПК України, а отже Корпорація «ТСМ Груп» не зобов`язана була надсилати  відповідачу копію вказаної заяви та додані до неї документи та як наслідок, відсутність зазначених доказів не може бути підставою для залишення заяви про винесення додаткового рішення без розгляду.
Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 02.06.2022 у справі №912/3575/20, чинним процесуальним законодавством передбачена можливість надсилання учасником справи документів (у даному випадку заяви про розподіл судових витрат разом з додатками) іншим учасникам справи в електронній формі, які мають бути скріплені електронним підписом учасника справи (його представника) шляхом направлення їх на офіційну електронну адресу. У такому випадку слід досліджувати та надавати належну оцінку з урахуванням положень ст.ст. 42, 80 ГПК України обставинам щодо надсилання позивачем як самої заяви про розподіл судових витрат у справі, так і доказів понесення таких витрат зі скріпленням/нескріпленням електронним підписом позивача всіх зазначених документів.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі №910/21672/21 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Розподіл судових витрат
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється, а витрати пов`язані з розглядом апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Києва 24.10.2022 у справі №910/21672/21 покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Корпорації "ТСМ Груп" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.10.2022 у справі №910/21672/21 залишити без змін.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Справу  №910/21672/21 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог                               ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст судового рішення складено та підписано суддями - 22.03.2023.

Головуючий суддя                                                                      Т.І. Разіна 

Судді                                                                                І.А. Іоннікова

                                                                                Ю.Б. Михальська