ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" грудня 2022 р.           Справа№ 910/21424/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Андрієнка  В.В.
суддів:            Шапрана  В.В. 
          Буравльова  С.І. 
 
секретар судового засідання - Добрицька В.С.
учасники справи:
від позивача за первісним позовом: Кучерук Н.С.
від відповідача за первісним позовом: не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"
на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 (повний текст рішення складено та підписано 20.09.2022)
та на додаткове рішення від 29.09.2022           
у справі №910/21424/21 (суддя Стасюк С.В.)
за первісним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп"
до  Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"
про  стягнення 2 145 625,97 дол. США
за зустрічним позовом  Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"
до  Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп"
про  стягнення 2 175 182,00 дол. США

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №910/21424/21 первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про стягнення 2 145 625,97 дол. США задоволено повністю. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" 910 350 (дев`ятсот десять тисяч триста п`ятдесят) доларів США 00 центів гарантованого депозиту у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на момент здійснення платежу, 1    188  384 (один мільйон сто вісімдесят вісім тисяч триста вісімдесят чотири) доларів США 00 центів компенсацій (Incentive) у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на момент здійснення платежу, 46 891 (сорок шість тисяч вісімсот дев`яносто один) доларів США 97 центів 3% річних у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України на момент здійснення платежу, 794 500 (сімсот дев`яносто чотири тисячі п`ятсот) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" про стягнення 2 175 182,00 дол. США. відмовлено повністю.
Рішення суду першої інстанції обґрунтоване наступним. Задовольняючи первісний позов суд першої інстанції зазначав, що Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" в порушення вищезазначених норм Цивільного та Господарського кодексів України, умов договорів №016/Е-2017 та № 013/Е-2019 не виконало свої зобов`язання щодо повернення гарантованого депозиту. Крім того, своїх зобов`язань щодо сплати суми Incentive в розмірі 1 188 384 дол. США Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" не виконало, вказаної суми грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" не перерахувало.
Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд першої інстанції керувався наступним. Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" повністю виконало погоджену сторонами програму у сезонах Зима 2018, Літо 2019, за якою замовник зобов`язувався виконати гарантований наліт, отже суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" та стягнення в національній валюті Україні суми штрафу, еквівалентної 2 175 182 дол. США. 
Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" подало апеляційну скаргу, у якій просило суд рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №910/21424/21 скасувати повністю та ухвалити нове рішення про:
- відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про стягнення у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на момент здійснення платежу суму гарантованого депозиту, еквівалентну 910    350,00 дол. США, суму компенсацій (Incentive), еквівалентну 1 188 384,00 дол. США та суму 3% річних, еквівалентну 46 891,97 дол. США, 794    500,00 грн витрат по сплаті судового збору;
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" на користь Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" у національній валюті України за офіційним курсом НБУ на момент здійснення платежу суму еквівалентну 2 175 182,00 дол. США.
В обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ПАТ "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" зазначало наступне, що судом першої інстанції було проігноровано та не надано оцінку пункту умовам Договору, зокрема п. 2 додаткової угоди №32 договору на виконання авіаперевезень №016/Е-2017. На переконання апелянта, є помилковим твердження суду першої інстанції про ТОВ «ТГП», а саме, що гарантований наліт кількісно встановлюється програмами замовника, адже ці дві незалежні категорії, що відрізняються за економічним змістом, порядком формування та суб`єктом створення. Не з`ясування та нерозуміння судом першої інстанції всіх обставин справи призвело до помилкових висновків та безпідставної відмови у задоволенні зустрічного позову.
Щодо задоволення первісного позову, апелянт зазначав, що оскільки позивачем не було виконано вимоги п. 3.3. договору №016/Е-2017 та п.3.3. договору №013/Е-2019 у частині відсутності у замовника заборгованості перед перевізником, на момент прийняття рішення суду першої інстанції були відсутні договірні та правові підстави для повернення депозитних (авансових) коштів позивачу, а отже оскаржуване рішення і цій частині є необґрунтованим та незаконним.
Щодо безпідставності задоволення судом першої інстанції вимог первинного позову про стягнення суми Incentive, скаржник зазначав, що позивачем за первісним позовом не було доведено та не підтверджено правових підстав для нарахування суми Incentive первинними документами.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.10.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" у справі №910/21424/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Шапран В.В., Буравльов С.І.
19.09.2022 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі. Відповідно до поданої заяви представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" просив стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" 217  000,01 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/21424/21 задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" 217 000 (двісті сімнадцять тисяч) грн 01 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Задовольняючи заяву ТОВ "Тревел Профешнл Груп" суд першої інстанції зазначав, що заявлений позивачем за первісним позовом розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, відповідачем за первісним позовом не наведено конкретних мотивів, які б давали підстави стверджувати про неспівмірність заявленої позивачем до стягнення суми судових витрат, у суду відсутні підстави для визначення іншої суми, ніж зазначено у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп". 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2022 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/21424/21. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/21424/21.
24.10.2022 Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило суд додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 у справі №910/21424/21 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу скасувати, відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" про ухвалення додаткового рішення.
В обґрунтування своєї скарги на додаткове рішення ПАТ "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" зазначало, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу у загальному розмірі 217  000,01 грн є завищеним, неспівмірним та необґрунтований зі складністю справи, яка з огляду на правову позицію позивача є похідною зі справи 910/4503/20.
Згідно протоколу передачі судової справи (апеляційної скарги) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 27.10.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 у справі №910/21424/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Шапран В.В.
10.11.2022 матеріали справи №910/21424/21 надійшли на адресу суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №910/21424/21 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційних скарг, зазначених у її мотивувальній частині.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.11.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 у справі №910/21424/21. Учасникам справи не пізніше 10 днів з моменту вручення даної ухвали подати суду запропоновано направити іншим учасникам справи відзив на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" призначено на  14.12.2022  о  12-20 год.  
18.11.2022 на адресу суду від скаржника - Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" надійшла заява про усунення недоліків. До указаної заяви додано докази сплати судового збору (платіжне доручення від 17.11.2022 №EXP-078873 на суму 2    494     275,00 грн). Таким чином апелянтом виконано вимоги ухвали у строк, установлений судом.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.11.2022 Клопотання Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №910/21424/21 - задоволено.    Поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №910/21424/21. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №910/21424/21. Об`єднано апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 29.09.2022 в одне апеляційне провадження    для спільного розгляду. Учасникам справи не пізніше 10 днів з моменту вручення даної ухвали запропоновано подати суду та направити іншим учасникам справи відзив на апеляційну скаргу, відповідно до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України. Розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" призначено на  14.12.2022  о  12-20 год.
30.11.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" надійшов відзив на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на  додаткове рішення суду першої інстанції, у якому позивач за первісним позовом просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі додаткове рішення суду першої інстанції. При цьому позивач за первісним позовом зазначав, що загальні твердження про необґрунтованість та не співмірність заявлених позивачем до стягнення судових витрат не є підставами для скасування судового рішення. Водночас належних обґрунтувань та доказів на підтвердження цих тверджень скаржник не надав. 
06.12.2022 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" надійшов відзив на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на  рішення суду першої інстанції, у якому позивач за первісним позовом просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому позивач за первісним позовом зазначав, що суд першої інстанції повно, всебічно і об`єктивно з`ясував обставини, на які сторони посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, надав належну  правову оцінку усім доводам та доказам учасників справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для скасування оскаржуваного рішення.
Позивач за первісним позовом у своєму відзиві зокрема зазначав, що скаржник не виконав своїх зобов`язань за договором №016/Е-2017 та №013/Е-2019 щодо повернення гарантованого депозиту та сплати суми Incentive, тоді як ТОВ «Тревел Профешнл Груп» повністю виконало погоджену сторонами програму у сезонах Зима 2018, Літо 019, за якою визначався гарантований наліт, суд першої інстанції дійшов законних та обґрунтованих висновків про задоволення первісного позову а відмову у задоволенні зустрічного позову.
13.12.2022 на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від скаржника, в обґрунтування свого клопотання апелянт зазначав, що представник не може бути присутній у судовому засіданні, у зв`язку із необхідністю прибуття останнього за викликом до Ка`мянець-Подільського РТЦК та СП..
14.12.2022 суд, у судовому засіданні вирішив відхилити заявлене клопотання, при цьому колегія суддів керувалась наступним.
Відповідно до норм ГПК України, у суді апеляційної інстанції суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Ураховуючи вищенаведені норми та те, у матеріалах справи наявні всі докази та матеріали, які були надані сторонами у справі, як на підставу своїх доводів і заперечень, то суд апеляційної інстанції не убачає підстав для відкладення розгляду справи. Крім того, колегія суддів зазначає, що суд апеляційної інстанції не визнавав обов`язковою явку учасників справи.
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).
З матеріалів господарської справи убачається наступне, 20.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тревел Профешнл Груп» (замовник) та Приватним акціонерним Товариством «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» (перевізник) був укладений договір №016/Е-2017 (надалі - договір №016/Е-2017), за умовами якого перевізник надає замовнику за плату всю або частину місткості (місць) в одному чи кількох повітряних суден для перевезення пасажирів і їхнього багажу.
Відповідно до п. 8.1. Договору він набуває чинності з моменту підписання кожною стороною і діє до 20.12.2018. у будь-якому випадку після закінчення строку дії договору сторони не звільняються від повного виконання своїх зобов`язань, прийнятих на себе згідно з договором, додатками та протоколами до нього.
Пунктом 1 додаткової угоди № 28 від 09.07.2018 до договору №016/Е-2017 продовжено строк його дії до 21.12.2019.
23.10.2018 між сторонами була укладена додаткова угода №32 від 23.10.2018 до договору №016/Е-2017 (надалі - додаткова угода №32), відповідно до пункту 7 якої замовник має сплатити перевізнику гарантований депозит у розмірі 910 350 дол. США за використання Boeing 737-900 до повного виконання всіх перевезень за програмою на період з 01.12.2018 по 30.04.2020.
На виконання умов договору № 016/Е-2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" був сплачений гарантований депозит у сумі 910 350,00 дол. США, що підтверджується рішенням Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 у справі № 910/4503/20 та не заперечується сторонами.
Пунктом 7 додаткової угоди № 32 сторони погодили, що гарантований депозит, що оплачений перевізнику повертається замовнику не пізніше 12.05.2020, якщо інше не погоджено сторонами, а у випадку невиконання перевізником умови щодо обов`язкового укладення додатка (ів) до договору до 30.11.2018, який визначатиме загальну вартість програми та порядок здійснення рейсів відповідно до програми замовника - протягом 7  (семи) днів з моменту направлення вимоги про повернення оплаченої суми гарантованого депозиту. Повернення гарантованого депозиту здійснюється на розрахунковий рахунок замовника у національній валюті відповідно до офіційного курсу НБУ на момент здійснення платежу.
За змістом пункту 2 додаткової угоди № 32 гарантований наліт на період дії договору становить 7410 блок-годин на одне ПС Boeing 737-900, який розподіляється по місяцях відповідно до наведеної у вказаному пункті таблиці. Зокрема, у сезон зима 2018 (01.12.2018 - 30.04.2019) - 1 681 блок-годин, у сезон літо 2019 (01.05.2019 - 31.10.2019)  2 880 блок-годин.
Гарантований наліт (НГ) - це наліт в блок-годинах одного повітряного судна у кожному звітному періоді, який зобов`язується виконати замовник за програмою.
Фактичний наліт (НФ) - це фактичний наліт, який визначається в звітному місяці як сума блок-годин нальоту по рейсах, виконаних перевізником за програмою замовника. Блок година (БГ) - це одна година або частина години або кількість годин, які вважаються з моменту початку самостійного руху повітряним судном за рахунок власної тяги після збирання стоянкових колодок з метою зльоту з пункту відправлення до його зупинки в пункті призначення і встановлення стоянкових колодок (розділ "Терміни та скорочення" додаткової угоди № 32).
За умовами додаткової угоди №32 перевізник надає замовнику за плату всю місткість одного ПС типу Boeing 737-900 для виконання перевезення пасажирів і їх багажу на міжнародних рейсах, що виконуються за маршрутом, розкладом, із застосуванням тарифів і на умовах, зазначених в додатках до договору.
Відповідно до пункту 4 додаткової угоди № 32 якщо в будь-якому звітному періоді фактичний наліт буде менше гарантованого нальоту, зазначеного в п. 2 цієї додаткової угоди, замовник сплачує перевізнику штраф в розмірі 1 900 дол. США або 2 100 дол. США в залежності від періоду виконання за кожну блок-годину різниці між гарантованим і фактичним нальотом в звітному періоді в разі, якщо фактичний наліт менше гарантованого нальоту в звітному періоді. Оплата штрафу проводиться замовником протягом 10 днів з дня отримання рахунку від перевізника.
З матеріалів справи убачається, що для погодження програми на сезони Зима 2018 та Літо 2019 сторони уклали наступні додаткові угоди до договору №016/Е-2017 та додаткової угоди №32: додаткову угоду №33 від 27.11.2018 до договору №016/Е-2017, додаткову угоду №37 від 21.12.2018 до договору №016/Е-2017, про внесення змін до додаткової угоди №33 від 27.11.2018, додаткову угоду №38 від 11.01.2019 до договору №016/Е-2017, до додаткової угоди №32, додаткову угоду №41 від 11.03.2019 до договору №016/Е-2017 про внесення змін до додаткової угоди №33 від 27.11.2018, до додаткової угоди №32, додаткову угоду №42 від 18.03.2019 до договору №016/Е-2017 про внесення змін до додаткової угоди №33 від 27.11.2018, до додаткової угоди №32, додаткову угоду №43 від 18.03.2019 до договору №016/Е-2017 про внесення змін до додаткової угоди №37 від 21.12.2018, додаткову угоду №46 від 03.04.2019 до договору №016/Е-2017, до додаткової угоди №32, до додаткової угоди №33 від 27.11.2018, до додаткової угоди №42 від 18.03.2019, додаткову угоду №47 від 09.04.2019 до договору №016/Е-2017, до додаткової угоди №32, додаткову угоду №49 від 26.04.2019 до договору №016/Е-2017, до додаткової угоди №32, до додаткової угоди №33 від 27.11.2018, до додаткової угоди №41 від 11.03.2019, додаткову угоду №51 від 14.05.2019 до договору №016/Е-2017 про внесення змін до додаткової угоди №49 від 26.04.2019, додаткову угоду №52 від 23.05.2019 до договору №016/Е-2017 про внесення змін до додаткової угоди №49 від 26.04.2019, додаткову угоду №54 від 30.05.2019 до договору №016/Е-2017 про внесення змін до додаткової угоди №49 від 26.04.2019, додаткову угоду №55 від 31.05.2019 до договору №016/Е-2017, до додаткової угоди №32, до додаткової угоди №33 від 27.11.2018, до додаткової угоди №41 від 11.03.2019, додаткову угоду №59 від 02.07.2019 до договору №016/Е-2017, до додаткової угоди №32, до додаткової угоди №33 від 27.11.2018 про внесення змін до додаткової угоди №57 від 19.06.2019.
Виконання погодженої сторонами програми на сезони Зима 2018, Літо 2019 підтверджується, зокрема, актами виконаних робіт (звірки взаєморозрахунків): № 33/18-12 від 31.12.2018; № 33/19-01 від 31.01.2019; № 33/19-02 від 28.02.2019; № 33/19-03 від 31.03.2019; № 12/18-12 від 31.12.2018; № 9/18-12 від 31.12.2018; № 8/18-12 від 31.12.2018; № 8/19-01 від 31.01.2019; № 12/19-01 від 31.01.2019; № 8/19-02 від 28.02.2019; № 41/SSH/19-03 від 31.03.2019; № 41/SSH-HRK/19-03 від 31.03.2019; № 41/SSH-LWO/19-03 від 31.03.2019; № 41/SSH/19-04 від 30.04.2019; № 41/AYT/19-04 від 30.04.2019; № 41/SSH-LWO/19-04 від 30.04.2019; № 41/SSH-HRK/19-04 від 30.04.2019; № 41/SSH/19-05 від 31.05.2019; № 41/SSH-LWO/19-05 від 31.05.2019; № 41/SSH-HRK/19-05 від 31.05.2019; № 41/DLM/19-05 від 31.05.2019; № 41/AYT/19-05 від 31.05.2019; № 42/SSH-ODS/19-03 від 31.03.2019; № 42/SSH-ODS/19-04 від 30.04.2019; №42/SSH-ODS/19-05 від 31.05.2019; № 22/19-03 від 31.03.2019; № 52/DLM-ODS/19-05 від 31.05.2019; № 54/DLM-KHE/19-05 від 31.05.2019; № 41/TIV/19-06 від 30.06.2019; № 41/SSH-LWO/19-06 від 30.06.2019; № 41/SSH/19-06 від 30.06.2019; № 41/GPA/19-06 від 30.06.2019; № 41/DLM/19-06 від 30.06.2019; № 41/AYT/19-06 від 30.06.2019; № 41/TIV/19-07 від 31.07.2019; № 41/GPA/19-07 від 31.07.2019; № 41/DLM/19-07 від 31.07.2019; № 41/AYT/19-07 від 31.07.2019; № 41/SSH-LWO/19-07 від 31.07.2019; № 41/SSH/19-07 від 31.07.2019; № 41/DLM/19-08 від 31.08.2019; № 41/AYT/19-08 від 31.08.2019; № 41/GPA/19-08 від 31.08.2019; № 41/TIV/19-08 від 31.08.2019; № 41/SSH-LWO/19-08 від 31.08.2019; № 41/SSH/19-08 від 31.08.2019; № 41/AYT/19-09 від 30.09.2019; № 41/DLM/19-09 від 30.09.2019; № 41/TIV/19-09 від 30.09.2019; № 41/GPA/19-09 від 30.09.2019; № 41/SSH/19-09 від 30.09.2019; № 41/SSH-LWO/19-09 від 30.09.2019; № 41/AYT/19-10 від 31.10.2019; № 41/DLM/19-10 від 31.10.2019; № 41/SSH-LWO/19-10 від 31.10.2019; № 41/SSH/19-10 від 31.10.2019.
Листом від 16.09.2019 № 03-02-38 Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" про припинення дії договору №016/Е-2017 від 20.06.2017 та всіх Додатків, Додаткових угод, протоколів, що були підписані до нього, з 27.10.2019. В указаному листі Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" також запропонувало укласти новий договір на виконання чартерної польотної програми на сезони Зима 2019/2020, Літо 2020 та просило оплатити штраф у розмір 171 950 дол. США.
У відповідь на указаний лист від 16.09.2019 № 03-02-38 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" листом від 24.09.2019 вих. № 1251 повідомило Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про неправомірність одностороннього розірвання договору №016/Е-2017 та невідповідність такого розірвання положенням чинного законодавства України.
Листом від 21.10.2019 № 03.3-79 Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" повторно повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" про розірвання договору №016/Е-2017, підтвердило, що договір №016/Е-2017 з 27.10.2019 вважатиметься розірваним, а також просило сплатити штраф у розмірі 171 950 дол. США.
25.10.2019 між сторонами було укладено договір №013/Е-2019 про надання послуг авіаперевезень від 25.10.2019 (надалі  договір №013/Е-2019) терміном до 30.11.2019 та додаток № 1 від 25.10.2019 до договору №013/Е-2019 (надалі  додаток №1).
Пунктом 5 додатку №1 сторони погодили, що кошти у розмірі 212 934,10 дол. США, сплачені замовником перевізнику відповідно до пункту 7 додаткової угоди №32 використовуються в якості забезпечення за договором №013/Е-2019 та додатком №1.
Пунктом 3.3. договору №013/Е-2019 від 25.10.2019 передбачено, що після виконання останнього перевезення за відповідним додатком до цього договору, проведення сторонами остаточних розрахунків та підписання відповідних документів (актів, тощо) та за відсутності у замовника заборгованості перед перевізником згідно з відповідним додатком до цього договору перевізник перераховує на рахунок замовника, зазначений у розділі 13 договору, або на інший рахунок, повідомлений замовником перевізнику у установленому цим договором порядку кошти від суми забезпечення протягом 3 банківських днів з моменту виконання останнього перевезення.
Відповідно до додатку № 1 останнє перевезення відбулося 30.11.2019. За результатами проведення сторонами розрахунків за договором №013/Е-2019 між сторонами були підписані актами виконаних робіт (звірки взаєморозрахунків): № 1/SSH-LWO/19-11 від 30.11.2019, № 1/AYT/19-10 від 31.10.2019, № 1/SSH/19-10 від 31.10.2019, № 1/AYT/19-11 від 30.11.2019, № 1/SSH/19-11 від 30.11.2019.
Пунктом 8.1. договору №013/Е-2019 передбачено, що договір набуває чинності з моменту підписання кожною стороною і діє до 30.11.2019. У будь-якому випадку після закінчення строку дії договору сторони не звільняються від повного виконання своїх зобов`язань, прийнятих на себе згідно з договором та додатками до нього.
Листом від 15.11.2019 № 03.3-80 Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" з вимогою сплатити штраф в розмірі 2 175 182 дол. США.
Листом від 06.12.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" звернулося до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"  з вимогою вих. № 1351 від 06.12.2019 про повернення гривневого еквіваленту сум грошових коштів у розмірі  697  415,90 дол. США за додатковою угодою №32 та суму у розмірі 212 934,10 дол. США за додатком №1, які були сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" у якості забезпечення. Факт отримання вказаного листа підтверджується Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" у його листі від 11.12.2019 № 03-3-78.
Листом від 10.12.2019 вих. № 1357 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" повторно звернулося до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" з вимогою про перерахування гривневого еквіваленту сум грошових коштів у розмірі 697  415,90 дол. США за договором №016/Е-2017 та 212  934,10 дол. США за договором № 013/Е-2019.
Також пунктом 16 додатку №4 від 17.08.2017 та пунктом 15 додатку №13 від 26.09.2018 до договору №016/Е-2017 сторони погодили, що у випадку якщо державними або іншими компетентними організаціями або установами Єгипту, в які виконуються рейси згідно цього додатку, будуть впроваджені мотиваційні програми для туристичних операторів задля стимулювання туризму, що передбачають грошові компенсації, пільги інші заохочення (надалі  заохочення), вигодонабувачем по таким програмам є замовник, а перевізник зобов`язується перерахувати все отримане за такими програмами замовникові протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання, а у випадку застосування пільг - врахувати отримані пільги в розрахунках із замовником.
Пунктом 14 додаткової угоди №33 від 27.11.2018 до договору №016/Е-2017, додатку № 13 від 26.09.2018 та додаткової угоди №32 передбачено, що у випадку якщо державними або іншими компетентними організаціями або установами Єгипту щодо рейсів, які виконуються згідно цієї додаткової угоди, будуть впроваджені мотиваційні програми для туристичних операторів задля стимулювання туризму, що передбачають грошові компенсації, пільги інші заохочення (надалі  заохочення), то вигодонабувачем заохочень по таким програмам є замовник, а перевізник зобов`язується перерахувати кошти за такими програмами замовникові, про що буде викладено в інших додаткових угодах до договору.
Відповідно до п. 14 додатку №1 до договору №013/Е-2019 у випадку якщо державними або іншими компетентними організаціями або установами Єгипту щодо рейсів, які виконуються згідно цієї додаткової угоди, будуть впроваджені мотиваційні програми для туристичних операторів задля стимулювання туризму, що передбачають грошові компенсації, пільги інші заохочення (надалі  заохочення), то вигодонабувачем заохочень по таким програмам є замовник, а перевізник зобов`язується перерахувати кошти за такими програмами замовникові. Умови перерахування коштів будуть викладені в інших  додаткових угодах до договору.
Як убачається з наявних у матеріалах справи листів Єгипетської асоціації туристичних агенцій № 248 від 15.10.2017 та програми Міністерства туризму Арабської Республіки Єгипет з 01.11.2018 по 29.04.2020 уповноваженими органами Арабської Республіки Єгипет були запроваджені програми заохочення туризму у країні, у тому числі, протягом сезонів зима 2018 та літо 2019.
Обґрунтовуючи первісні позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" зазначає про порушення Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" з повернення гарантованого депозиту у розмірі 910 350,00 дол. США та з перерахування грошових компенсацій (Incentive), отриманих відповідачем від уповноважених органів Арабської республіки Єгипет, відповідно до компенсаційних програм заохочення туризму в сумі 1 188 384,00 дол. США, у зв`язку з чим позивач за первісним позовом просить суд стягнути суму гарантованого депозиту, еквіваленту 910 350,00 доларів США, суму Incentive, еквівалентну 1 188 384,00 доларів США та суму 3 % річних, еквівалентну 46 891,97 доларів США.
Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України", у свою чергу, подано зустрічну позовну заяву про стягнення 2 175 182,00 дол. США. Зустрічні позовні вимоги мотивовано тим, що унаслідок виконання фактичного нальоту менше ніж обсяг гарантованого нальоту, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" має сплатити Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" штраф у загальній сумі 2 175 182,00 дол. США.
Ураховуючи вищенаведені обставини та вивчивши матеріали справи колегія суддів установила наступне.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Отже, як убачається зі змісту додаткової угоди №32, а саме п. 7, сторони погодили, що гарантований депозит, що оплачений перевізнику повертається замовнику не пізніше 12.05.2020, якщо інше не погоджено сторонами, а у випадку невиконання перевізником умови щодо обов`язкового укладення додатка (ів) до договору до 30.11.2018, який визначатиме загальну вартість програми та порядок здійснення рейсів відповідно до програми замовника - протягом 7  (семи) днів з моменту направлення вимоги про повернення оплаченої суми гарантованого депозиту. Повернення гарантованого депозиту здійснюється на розрахунковий рахунок замовника у національній валюті відповідно до офіційного курсу НБУ на момент здійснення платежу.
Пунктом 3.3. договору №013/Е-2019 від 25.10.2019 визначено, що після виконання останнього перевезення за відповідним додатком до цього договору, проведення сторонами остаточних розрахунків та підписання відповідних документів (актів, тощо) та за відсутності у замовника заборгованості перед перевізником згідно з відповідним додатком до цього договору перевізник перераховує на рахунок замовника, зазначений у розділі 13 договору, або на інший рахунок, повідомлений замовником перевізнику в установленому цим договором порядку кошти від суми забезпечення протягом 3 банківських днів з моменту виконання останнього перевезення.
Відповідно до додатку № 1 останнє перевезення відбулося 30.11.2019, що сторонами не заперечується. За результатами проведення сторонами розрахунків за договором №013/Е-2019, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" перед Приватним акціонерним товариством "Приватні Авіалінії України" відсутня, що відповідно підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт (звірки взаєморозрахунків): № 1/SSH-LWO/19-11 від 30.11.2019, № 1/AYT/19-10 від 31.10.2019, №1/SSH/19-10 від 31.10.2019, № 1/AYT/19-11 від 30.11.2019, № 1/SSH/19-11 від 30.11.2019.
З матеріалів справи убачається, що листами від 06.12.2019 вих. № 1351, від 10.12.2019 вих. № 1357 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" зверталося до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про перерахування гривневого еквіваленту сум грошових коштів у розмірі 697 415,90 дол. США за договором №016/Е-2017 та 212 934,10 дол. США за договором № 013/Е-2019, сплачених в якості гарантованого депозиту.
Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження сплати (повернення) Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" гарантованого депозиту в розмірі 910 350 дол. США Товариству з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп".
Заперечення Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" проти стягнення суми гарантованого депозиту у зв`язку з наявністю заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" зі сплати штрафу за невикористання обсягів гарантованого нальоту за період Зима 2018, Літо 2019 за договором №016/Е-2017 судом відхиляються з огляду на наступне.
За своїм змістом договір №016/Е-2017 з додатками та додатковими угодами до нього є договором чартеру (фрахтування).
Відповідно до частини 7 статті 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, установленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Частиною 1 статті 912 Цивільного кодексу України установлено, що за договором чартеру (фрахтування) одна сторона (фрахтівник) зобов`язується надати другій стороні (фрахтувальникові) за плату всю або частину місткості в одному чи кількох транспортних засобах на один або кілька рейсів для перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти або з іншою метою, якщо це не суперечить закону та іншим нормативно-правовим актам.
Згідно з частинами 2 та 3 статті 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
З договору №016/Е-2017 та додаткової угоди № 32 до нього убачається, що предмет указаного господарського договору охоплює надання перевізником за плату місткості повітряного судна Boeing 737-900 та виконання рейсів за установленим і погодженим між сторонами маршрутом та розкладом.
Так, за умовами додаткової угоди №32 перевізник надає замовнику за плату всю місткість одного ПС типу Boeing 737-900 для виконання перевезення пасажирів і їх багажу на міжнародних рейсах, що виконуються за маршрутом, розкладом, із застосуванням тарифів і на умовах, зазначених в додатках до договору.
Як  убачається з матеріалів справи, виконання рейсів із зазначенням маршрутів, графіків та ціни таких рейсів сторони погодили у додаткових угодах за програмою на сезони Зима 2018 та Літо 2019 до договору №016/Е-2017 та додаткової угоди №32, №33 від 27.11.2018, №37 від 21.12.2018, №38 від 11.01.2019, №41 від 11.03.2019, №42 від 18.03.2019, №43 від 18.03.2019, №46 від 03.04.2019, №47 від 09.04.2019, №49 від 26.04.2019, №51 від 14.05.2019, №52 від 23.05.2019, №54 від 30.05.2019, №55 від 31.05.2019, №59 від 02.07.2019.
Погоджена між перевізником та замовником програма у сезоні Зима 2018 склала 1 590,5 блок-годин, а у сезоні Літо 2019  1 847,85 блок-годин та була виконана в указаних об`ємах, що не заперечується обома сторонами та підтверджується наявними в матеріалах справи актами виконаних робіт (звірки взаєморозрахунків) від 31.12.2018, від 31.01.2019, від 28.02.2019, від 31.03.2019, від 30.04.2019, від 31.05.2019, від 30.06.2019, від 31.07.2019,  від 31.08.2019, від 30.09.2019, від 31.10.2019.
Посилання Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на необхідність виконання замовником нальоту за період Зима 2018 у кількості 1 681 блок-годин замість виконаних 1 590,5, та за період Літо 2019 - у кількості 2 801,77 блок-годин замість 1 847,85, суд першої інстанції обґрунтовано визнав безпідставними, оскільки такий наліт не був погоджений сторонами у додаткових угодах за програмою на сезони Зима 2018 та Літо 2019. При цьому наліт визначається та здійснюється перевізником лише за погодженою із замовником програмою. Реалізація блок-годин при здійсненні перевезення пасажирів та їх багажу можлива тільки при погодженні між перевізником і замовником маршруту, розкладу (часових меж) та інших істотних умов такого перевезення, які узгоджуються сторонами саме у додаткових угодах за програмою.
Оскільки Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" в порушення вищезазначених норм Цивільного та Господарського кодексів України, умов договорів №016/Е-2017 та № 013/Е-2019 не виконало свої зобов`язання щодо повернення гарантованого депозиту, суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги в частині стягнення в національній валюті України суми гарантованого депозиту у розмірі 910 350 дол. США. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, зі змісту позовної заяви убачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" просило стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"  у національній валюті України 3 % річних у розмірі, еквівалентному 46 891,97 дол. США.
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже, суд перевіривши наданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" розрахунок 3 % річних, дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі, еквівалентному 46 891,97 дол. США. за розрахунком позивача за первісним позовом.
Також звертаючись з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" просило стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" в національній валюті України суму Incentive, еквівалентну 1 188 384,00 доларів США. Розглянувши дані вимоги позивача за первісним позовом суд зазначає наступне.
Пунктом 16 додатку №4 від 17.08.2017 та пунктом 15 додатку №13 від 26.09.2018 до договору №016/Е-2017 сторони погодили, що у випадку якщо державними або іншими компетентними організаціями або установами Єгипту, в які виконуються рейси згідно цього додатку, будуть впроваджені мотиваційні програми для туристичних операторів задля стимулювання туризму, що передбачають грошові компенсації, пільги інші заохочення (надалі  заохочення), вигодонабувачем по таким програмам є замовник, а перевізник зобов`язується перерахувати все отримане за такими програмами замовникові протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання, а у випадку застосування пільг - врахувати отримані пільги в розрахунках із замовником. Подібні умови викладені в пункті 14 додаткової угоди №33 від 27.11.2018 до договору №016/Е-2017, додатку № 13 від 26.09.2018 та додаткової угоди №32.
Судом було установлено, що у матеріалах справи наявні копії нотаріально засвідчених перекладів листа Єгипетської асоціації туристичних агенцій № 248 від 15.10.2017 та програми Міністерства туризму Арабської Республіки Єгипет з 01.11.2018 по 29.04.2020, зі змісту яких убачається, що уповноваженими органами Арабської Республіки Єгипет були запроваджені програми заохочення туризму у країні, у тому числі, протягом сезонів зима 2018 та літо 2019.
22.03.2021 Господарським судом міста Києва було ухвалено рішення у справі №  910/4503/20, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про визнання недійсним одностороннього правочину задоволено; визнано недійсним односторонній правочин Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України", оформлений заявою № 03.4-1 від 02.12.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог між Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп". Вказане рішення залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2021 та постановою Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 910/4503/20, а отже, в установленому законом порядку набрало законної сили.
У справі № 910/4503/20 судами на підставі листа Єгипетської асоціації туристичних агенцій № 248 від 15.10.2017 та програми Міністерства туризму Арабської Республіки Єгипет з 01.11.2018 по 29.04.2020, було установлено, що уповноваженими органами Арабської Республіки Єгипет були запроваджені програми заохочення туризму у країні, у том числі, протягом сезонів зима 2018 та літо 2019.
Крім того, у справі № 910/4503/20 установлено, що 02.12.2019 Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України", посилаючись на припинення дії Договору № 016/Е-2017, надіслала на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" заяву № 03.4-1 про часткове припинення зобов`язань за Договорами № 016/Е-2017 та № 013/Е-2019 шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 2 098 734 долари США, а саме:
1)за  зобов`язаннями Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" з перерахування "Incentive" за період з 01.03.2018 до 29.05.2019 у сумі 1 188 384 долари США та повернення гарантованого депозиту у сумі 910 350 доларів США, що разом становить 2  098  734 долари США;
2)за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп"  перед Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" зі сплати штрафу за невиконання гарантованого нальоту за зиму 2018 року у сумі 171 950,00 доларів США та літо 2019 року у сумі 2 003 232 долари США, що разом становить 2 175 185 доларів США.
Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої установлено ці обставини, якщо інше не установлено законом.
Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже установлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Указаного правового висновку дотримується Верховний Суд у постанові від 16.12.2021 у справі № 916/495/21.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Брумареску проти Румунії" №28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII).
Таким чином, на переконання суду є установленими обставини запровадження уповноваженими органами Арабської Республіки Єгипет програми заохочення туризму у країні, в тому числі протягом сезонів зима 2018 року та літо 2019 року, а також направлення Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" заяви про зарахування заборгованості зі сплати суми Incentive у розмірі 1 188 384 дол. США. Указані обставини підтверджуються і наявними в даній справі доказами.
При направленні заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" визнавало заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" зі сплати суми Incentive в розмірі 1 188 384,00 дол. США.
Судом критично оцінюються заперечення Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" щодо наявності даної заборгованості та посилань на не підтвердження суми Incentive первинними документами (додатковими угодами), відсутності її обґрунтованого розрахунку та мотиваційних програм для туристичних операторів з огляду на наступне.
Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Так, принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.
У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.
Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.
Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).
Згаданий принцип римського права "venire contra factum proprium" є вираженням "equitable estoppel" - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на "principles of fraud" та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище.
Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" в даній справі зайняло позицію, що відрізняється від її попередньої поведінки та ставить Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" у невигідне положення.
Так, виплата "Incentive" відповідно до положень договору №016/Е-2017 залежить виключно від добросовісності поведінки перевізника та жодним чином не визначається та не може контролюватись замовником.
А тому дії Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України", яке спочатку визнає заборгованість та заявляє її до зарахування, а потім при судовому спорі відмовляється від визнання даної заборгованості з мотивів відсутності доказів, надання яких залежить від нього самого, є результатом його недобросовісної поведінки як учасника ділового обороту, а тому на переконання суду зазначена поведінка суперечить доктрині заборони суперечливої поведінки.
За установлених обставин справи, які свідчать про недобросовісність поведінки Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" як контрагента, визнання непідтвердженою суми Incentive не відповідає таким засадам цивільного законодавства як добросовісність та справедливість.
Доводи Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" у апеляційній скарзі щодо неможливості урахування листа від 02.12.2012 № 03.4-1 у зв`язку з визнанням його недійсним рішенням Господарського суду міста Києва від 22.03.2021 у справі №  910/4503/20 судом відхиляються, оскільки зазначеним судовим рішенням було визнано недійсним лише односторонній правочин Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України", оформлений заявою № 03.4-1 від 02.12.2019 про зарахування зустрічних однорідних вимог. Визнання недійсним одностороннього правочину з зарахування зустрічних однорідних вимог не спростовує визнання Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" заборгованості зі сплати Incentive в розмірі 1 188 384 дол. США.
Необґрунтованими є твердження Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про відсутність підстав для стягнення суми Incentive у зв`язку з наявністю у Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" заборгованості за договором №016/Е-2017, оскільки наявності такої заборгованості судом не установлено і виконання обов`язку зі сплати вказаних компенсацій від неї не залежить.
З матеріалів справи убачається, що листом від 31.10.2019 вих. № 1315 Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" зверталося до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" з вимогою про необхідність виконання грошових зобов`язань щодо грошових компенсацій, отриманих від уповноважених установ Арабської Республіки Єгипет (Incentive).
Однак своїх зобов`язань щодо сплати суми Incentive в розмірі 1 188 384 дол. США Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" не виконало, указаної суми грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" не перерахувало.
За таких обставин суд дійшов висновку, що первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" в частині стягнення в національній валюті України з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" суми Incentive в розмірі 1 188 384 дол. США є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Стосовно зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" про стягнення у національній валюті України суми, еквівалентної 2 175 182 дол. США, суд зазначає наступне.
Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" зазначає про невідповідність фактичного нальоту гарантованому та наявність у зв`язку з цим підстав для нарахування штрафу. При цьому Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" посилається на статті 193, 230, 231 Господарського кодексу України, статті 611, 629 Цивільного кодексу України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути установлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Згідно з частиною 3 статті 180 Господарського кодексу України господарський істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору
Як зазначалось вище, предмет договору №016/Е-2017 охоплює надання перевізником за плату місткості повітряного судна Boeing 737-900 та виконання рейсів за установленим і погодженим між сторонами маршрутом та розкладом.
Додатковою угодою №32 передбачено, що перевізник надає замовнику за плату всю місткість одного ПС типу Boeing 737-900 для виконання перевезення пасажирів і їх багажу на міжнародних рейсах, що виконуються за маршрутом, розкладом, із застосуванням тарифів і на умовах, зазначених в додатках до договору.
У розділі "Терміни та скорочення" додаткової угоди № 32 визначено, що гарантований наліт (НГ) - це наліт в блок-годинах одного повітряного судна в кожному звітному періоді, який зобов`язується виконати замовник за програмою. Фактичний наліт (НФ) - це фактичний наліт, який визначається в звітному місяці як сума блок-годин нальоту по рейсах, виконаних перевізником за програмою замовника.  Блок година (БГ) - це одна година або частина години або кількість годин, які вважаються з моменту початку самостійного руху повітряним судном за рахунок власної тяги після збирання стоянкових колодок з метою зльоту з пункту відправлення до його зупинки в пункті призначення і встановлення стоянкових колодок
Таким чином на переконання суду, сторони погодили, що фактичний наліт здійснюється перевізником за погодженою із замовником програмою, саме погоджена сторонами програма є підставою для здійснення перевезень відповідно до договору №016/Е-2017, оскільки реалізація блок-годин при виконанні перевезення пасажирів та їх багажу можлива тільки при погодженні між перевізником та замовником маршруту, розкладу та інших істотних умов такого перевезення.
Виконання рейсів із зазначенням маршрутів, графіків та ціни таких рейсів сторони погодили у додаткових угодах за програмою на сезони Зима 2018 та Літо 2019 до договору №016/Е-2017 та додаткової угоди №32, №33 від 27.11.2018, №37 від 21.12.2018, №38 від 11.01.2019, №41 від 11.03.2019, №42 від 18.03.2019, №43 від 18.03.2019, №46 від 03.04.2019, №47 від 09.04.2019, №49 від 26.04.2019, №51 від 14.05.2019, №52 від 23.05.2019, №54 від 30.05.2019, №55 від 31.05.2019, №59 від 02.07.2019.
Погоджена між перевізником та замовником програма у сезоні Зима 2018 склала 1 590,5 блок-годин, а у сезоні Літо 2019  1 847,85 блок-годин та була реалізована у вказаних об`ємах у повному обсязі.
Таким чином, фактичний наліт відповідає гарантованому, оскільки фактичний наліт був реалізований Товариством з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" у сезони Зима 2018, Літо 2019 відповідно до узгодженої сторонами програми.
Крім того судом було відхилено посилання Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на визначення гарантованого нальоту за звітами, оскільки фактичний наліт визначається програмами та актами, а не звітами. При цьому наявність чи відсутність звітів не впливає на досягнуті між сторонами у додаткових угодах (програмах) домовленості, не змінює, не підтверджує та не спростовує їх.
З огляду на викладене та зважаючи на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" повністю виконало погоджену сторонами програму у сезонах Зима 2018, Літо 2019, за якою замовник зобов`язувався виконати гарантований наліт, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" та стягнення в національній валюті Україні суми штрафу, еквівалентної 2 175 182 дол. США.
Стосовно оскарження Приватним акціонерним товариством "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" додаткового рішення Господарського суду м. Києва від 29.09.2022, колегія суддів зазначає наступне.
19.09.2022 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі. Відповідно до поданої заяви представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" просив стягнути з Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" 217    000,01 грн витрат на професійну правничу допомогу.
29.09.2022 до Господарського суду міста Києва від представника Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та заперечення проти заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.    В обґрунтування поданого клопотання про відкладення розгляду справи представник Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" зазначив,    що у представника відповідача за первісним позовом існують обставини, що унеможливлюють його участь у судовому засіданні через необхідність участі у іншій справі.
Відповідно до  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  від 04.11.1950, ратифікованої Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Отже, суд зазначає, що розумність тривалості провадження по судовій справі повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору. Відповідно до аналізу приписів  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні суди.
Суд зазначає, що у відповідних випадках неможливості явки в судове засідання представника учасника справи (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні тощо) такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно ст.  56,  60,  61 Господарського процесуального кодексу України  з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.
Отже, Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" не позбавлено можливості залучити іншого представника у судове засідання, а доказів неможливості розгляду спору без участі представника Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" матеріали справи не містять.
Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.07.2018 у справі № 927/1091/17.
Судом також урахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.
Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанови Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, для розподілу понесених судових витрат стороні необхідно подати лише договір про надання правничої допомоги та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За приписами  ст. 123 Господарського процесуального кодексу України  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до  ст. 126 Господарського процесуального кодексу України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 2  ст. 16 Господарського процесуального кодексу України  представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до  ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката та для визначення їх розміру позивачем було надано: детальний опис наданих послуг (надання професійної правничої (правової) допомоги), Договір про надання правової допомоги від 18.10.2021, Додаткову угоду № 1 до Договору про надання правової допомоги від 18.10.2021, Акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги № 1 від 13.09.2022 за Додатковою угодою № 1 до Договору про надання правової допомоги від 18.10.2021, рахунок на оплату № 45 від 13.09.2022 на суму 217    000,01 грн.
У поданих запереченнях проти заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу представник Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" зазначив:
-позивачем за первісним позовом не доведено підготовку позовної заяви у вигляді надання послуг у кількості 17 годин та здійснення витрат на суму 59    500,00 грн.;
-представником позивача за первісним позовом завищено обсяги послуг у кількості 19 годин та їх вартість у розмірі 66    500,00 грн із підготовки відзиву на зустрічний позов;
-представником позивача за первісним позовом необґрунтовано завищено час на дорогу до і з Господарського суду міста Києва.
Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу судом враховано, що у ч. 2  ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність"  законодавець передбачив право адвоката та клієнта встановити розмір винагороди у договорі про надання правової допомоги у фіксованому розмірі або в якості погодинної оплати.    
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 16.05.2019 року у справі № 823/2638/18, від 20.12.2018 у справі № 316/1923/16-а (2-а/316/41/17), чинне процесуальне законодавство України не вимагає від сторони, яка звертається до суду із вимогою про відшкодування судових витрат, надання доказів на підтвердження того, що саме таку, а не іншу кількість часу адвокат витратив на виконання робіт. Крім того, від сторони не вимагається наведення обґрунтування, чому саме таку кількість часу витратив адвокат на відповідні дії.
Суд зазначає, що підписання позовної заяви безпосередньо Генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" не свідчить, що позовну заяву було підготовлено не адвокатами Адвокатського об`єднання «Юрімекс», що спростовується наданими представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" доказами, доданими до заяви про ухвалення додаткового рішення.
Одним із принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями  ст.    129 Господарського процесуального кодексу України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
З огляду на наведене, Верховний Суд у своїй постанові від 20.11.2020 у справі №    910/13071/19  наголосив на тому, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4  ст. 126 Господарського процесуального кодексу України  можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях  ст. 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у  ст. 43 Конституції України.
Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності наведення конкретних мотивів, які стали підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення судових витрат у своїх постановах від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 03.10.2019 року у справі    № 922/445/19, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 16.02.2021 у справі № 910/14138/180.
На переконання суду заявлений позивачем за первісним позовом розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, а відповідачем не було подано до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу у заявленому позивачем розмірі.
Так як відповідачем за первісним позовом не наведено конкретних мотивів, які б давали підстави стверджувати про неспівмірність заявленої позивачем до стягнення суми судових витрат, у суду відсутні підстави для визначення іншої суми, ніж зазначено у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп".
Ураховуючи викладене, витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Тревел Профешнл Груп" на професійну правничу допомогу у розмірі 217    000,01 грн покладаються на Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України".
Щодо доводів Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України", наведених у апеляційній скарзі, про невмотивованість оскаржуваних рішень суду першої інстанції, слід зазначити наступне.
Європейський суд з прав людини у справах "Руїс Торіха проти Іспанії", "Суомінен проти Фінляндії", "Гірвісаарі проти Фінляндії" неодноразово наголошував на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
Зміст оскаржуваних судових рішень містять підстави та нормативне обґрунтування, з яких виходив суд, тому твердження скаржника про їх невмотивованість є безпідставними. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 та  додаткове рішення від 29.09.2022 у справі №910/21424/21 відповідають матеріалам справи, є законними та обґрунтованими, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для їх скасування, відсутні. 
Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на відповідача за первісним позовом.
Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,- 

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 та на додаткове рішення від 29.09.2022 у справі №910/21424/21 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №910/21424/21  залишити без змін.
3. Додаткове рішення Господарського суду від 29.09.2022 у справі №910/21424/21 залишити без змін.
4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №910/21424/21.
5. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 08.09.2022 покласти на Приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України".
6. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути  оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 22.12.2022.

Головуючий суддя                                                            В.В. Андрієнко 

Судді                                                                                В.В. Шапран

                                                                                С.І. Буравльов