УХВАЛА
29 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 539/5247/21
провадження № 61-4105ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
22 грудня 2021 року Акціонерне товариство «Мегабанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 003,59 грн, що складається із: 32 713,00 грн - заборгованість за кредитом; 5,55 грн - проценти за період із 01 вересня 2021 року по 31 жовтня 2021 року; 26 285,04 грн - штраф та судові витрати.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2022 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року, позовні вимоги АТ «Мегабанк» задоволено частково та стягнуто із  ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 16  травня 2018 року № 15-205-850-2-18-Г у розмірі 47 718,55 грн, у тому числі: кредит у розмірі 32 713,00 грн, сума процентів за користування кредитом у період з 01 вересня 2021 року по 31 жовтня 2021 року у розмірі 5,55 грн та штраф у  розмірі 15 000,00 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Мегабанк» судові витрати у виді судового збору в розмірі 1 818,30 грн. 
22 березня 2023 року АТ «Мегабанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, просить скасувати рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких мотивів.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
У пункті 1 частини шостої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Зазначена справа є малозначною в силу закону, оскільки ціна позову в ній становить 59 003,59 грнта не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з врахуванням встановленого з 01 січня 2023 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» цього показника на рівні 2 684,00 грн складає 268 400,00 грн (100 х 2 684,00 грн). 
Представник АТ «Мегабанк» вказує, що зазначена справа є малозначною, однак касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у подібних правовідносинах, посилаючись неоднакове застосування судами норм права щодо зменшення розміру неустойки та зазначена справа має виняткове значення банку, так як порушує його майнові права. Як підставу касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що апеляційний суд ухвалив рішення без урахування висновків Верховного Суду викладених у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц, від 16 жовтня 2019 року у справі №  303/2408/16-ц, від 21 березня 2018 року у справі № 441/569/17, від 05 червня 2019 року у справі № 757/32522/17-ц, від 04 квітня 2018 року у справі №  367/7401/14-ц, від 03 липня 2019 року у справі № 917/791/18, від 22 жовтня 2019 року у справі № 904/5830/18, від 13 січня 2020 року у справі № 902/855/18, від 04 лютого 2020 року у справі № 904/5830/18, від 04 лютого 2020 року у справі № 918/116/19, від 29 вересня 2020 року у справі № 909/1240/19, від 24 грудня 2020 року у справі № 914/1888/19, від 26 січня 2021 року у справі № 916/880/20. 
Таке обґрунтування наявності виключних випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі не можна вважати належним, оскільки воно не містить пояснення, чому і якого саме питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, стосується касаційна скарга та має виняткове значення для відповідача не можна визнати належним. Посилання у касаційній скарзі на неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду та порушення норм процесуального права є виконанням вимог статей 389, 392 ЦПК України щодо оформлення касаційної скарги, і не свідчить, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, і що зазначена справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для АТ «Мегабанк».
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                       у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржені судові рішення ухвалені у малозначній справі і не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження належить відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Мегабанк» на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 25 травня 2022 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                            М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
І. О. Дундар