ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа №  160/14092/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року (суддя Кучма К.С.) в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 
до   Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить:  визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати їй при звільненні компенсації за невикористану щорічну відпустку за 2021 рік у кількості 30 днів основної та 13 днів додаткової оплачуваної відпустки; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити їй грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2021 рік у кількості 30 днів основної та 13 днів додаткової оплачуваної відпустки, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський мав відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022 року позов задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 з 24.12.2003 проходила службу в Національній поліції. 
Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 13.06.2022 № 625о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням з 14.06.2022. 
Позивач встановила, що при звільненні їй не було виплачено всі належні суми, а саме грошову компенсацію за невикористані дні основної та додаткової відпустки за 2021 рік, що стало підставою для звернення ОСОБА_1 20.07.2022 до колишнього роботодавця з заявою про виплату всіх належних сум, у задоволенні якої відмовлено (лист від 09.08.2022).
За твердженням відповідача, правові підстави для виплати відповідної компенсації ОСОБА_1 відсутні, оскільки остання має право на компенсацію невикористаної відпустки виключно в рік звільнення.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст. 92 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.
Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Статтею 93 названого Закону передбачено, що  поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному  законом  чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.
Згідно з п. 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06.04.2016, за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що особа не може бути позбавлена права на відпустку. В разі невикористання відпустки у поточному році вона переноситься на наступний рік. Відтак, особа має право й на компенсацію невикористаних відпусток за весь період проходження служби, адже останні вважаються невикористаними в році звільнення. 
Верховним Судом створена стала судова практика у справах подібної категорії, яку вірно застосував суд першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.
При цьому не є слушними посилання апелянта на окремі правові позиції Верховного Суду щодо застосування певних положень законодавства, оскільки, по-перше, спір має вирішуватися з урахуванням предмету та підстав позову, з урахуванням системного аналізу законодавства, що регулює спірні правовідносини, по-друге, врахуванню підлягають більш нові правові висновки суду касаційної інстанції, адже підхід до вирішення спору може змінитися з урахуванням змін у чинному законодавстві та переоцінці тлумачення норм права.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального права, підстави для його скасування відсутні.

                              Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2022  року в адміністративній справі № 160/14092/22 залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з 21 березня 2023 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України. 
Повна постанова складена 21 березня 2023 року.

   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова