УХВАЛА
7 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 204/5282/22
провадження № 51-667ск23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючого                                ОСОБА_1 ,
суддів                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2022 та 16 січня 2023 року разом із клопотанням про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено до 17 лютого 2023 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 21:00 по 07:00 з покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК.
Ухвалами Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2022 та 16 січня 2023 року апеляційні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 закрито.
Захисник головним чином оспорює правильність рішення суду першої інстанції, однак зазначає, що в реєстрі містяться дві ухвали слідчого судді з одного предмету, а суд апеляційної інстанції ухвалив три ухвали за апеляційними скаргами щодо оскарження запобіжного заходу. У зв`язку з цим він просить передати провадження на розгляд Великої Палати для вирішення виключної правової проблеми і забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.
Перевіривши наведені у клопотанні доводи та матеріали за касаційною скаргою, Суд  дійшов до наступного висновку.
Суд встановив, що дійсно в реєстрі містяться дві ухвали суду першої інстанції, які стосуються застосування того ж запобіжного заходу, про що свідчить ідентична резолютивна частина. Суд зазначає, що ця обставина не завадила стороні захисту вжити відповідних заходів з оскарження застосування запобіжного заходу і отримати рішення апеляційної інстанції. Сторона захисту не позбавлена можливості звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про роз`яснення рішення, якщо наявність у реєстрі двох текстів ухвал спричиняє неясність у його розумінні.
Захисник оскаржує ухвали апеляційного суду, постановлені за результатами розгляду апеляційних скарг на ухвалу районного суду про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Своїми ухвалами апеляційний суд закрив апеляційне провадження, пославшись на те, що ухвала суду першої інстанції про застосування домашнього арешту оскарженню у апеляційному порядку не підлягає і апеляційне провадження було відкрите помилково.
Таким чином, апеляційний суд визнав, що за апеляційними скаргами мало бути відмовлено у відкритті апеляційного провадження відповідно до частини 4 статті 399 КПК.
Суд погоджується з таким висновком апеляційного суду і мотивами, наведеними в оскаржених ухвалах.
Таким чином, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження має бути відмовлено на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 КПК.
Питання про передачу кримінального провадження на розгляд Великої Палати Верховного Суду вирішується лише після відкриття провадження. 
З огляду на викладене, керуючись статтями 428, 434-1, 434-2 КПК, Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2022 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 26 грудня 2022 та 16 січня 2023 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді: 
 
ОСОБА_1                            ОСОБА_2                                     ОСОБА_3