Номер провадження: 33/813/106/23
Номер справи місцевого суду: 509/4522/22 
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є. М. 
Доповідач Калініченко І. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в складі:
головуючого судді Калініченка І.С.
секретаря судового засідання Узун Н.Д.,
захисників: Андрєєва І.П. Голоденко Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвоката Андрєєва Ігора Петровича та ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.11.2022 року стосовно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, 
встановив:
Зазначеною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнено судовий збір в сумі 496 гривень 20 копійок.
Суд встановив, що ОСОБА_1 12.10.2022 року о 08 годині 15 хвилин, в с. Лиманка Одеської області вул. Слов`янська, 1/19-б, керував транспортним засобом Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру чи огляду у спеціалізованому медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп`яніння – відмовився. Подія зафіксована відеозапис, який долучено до матеріалів справи. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи та узагальнені вимоги апеляційних скарг
Не погодившись із зазначеною постановою суду, адвокат Андрєєв І.П. та особа яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подали апеляційні скарги в яких зазначають, кожний окремо, про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, неповноту судового розгляду та неналежну оцінку доказів у справі. В обґрунтування доводів вказують про те, що матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявний відеозапис події знятий невідомими засобами на невідомий пристрій та не містить дати та часу відеозапису. Крім того, працівником поліції до суду направлено інший протокол про адміністративне правопорушення, аніж той що було надано ОСОБА_1 , оскільки вони містять відмінності, зокрема в копії яка була надана ОСОБА_1 в графі «до протоколу додаються» взагалі відсутні будь-які дані, тоді як в протоколі наданому суду, зазначено, що до протоколу додаються «відео, пояснення».
Також апелянти зауважують про недопустимість відеозапису як такого, що не відповідає вимогам ст.266 КУпАП. У відповідності до положень ст.252 КУпАП судом першої інстанції не було досліджено докази у справі.
Апелянти просять скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч. 1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Позиції сторін
Захисники апеляційні скарги підтримали з наведених в них підстав, просили постанову скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи у сукупності з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Апеляційний суд виходить з того, що будь-яка особа, яка володіє чи керує транспортним засобом, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортних засобів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року).
Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі – Інструкції), а також у Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому Постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
У відповідності до ст. 266 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення правопорушення, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п.п. 2, 3 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Дослідивши зібрані у справі докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 128875 від 12.10.2022 року, відеозапис, який долучено до протоколу у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, власноручно викладенні пояснення ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що водій ОСОБА_1 12.10.2022 року о 08 годині 15 хвилин, в с. Лиманка, Одеської області, вул. Слов`янська, 1/19-б, керував транспортним засобом Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру чи огляду у спеціалізованому медичному закладі для встановлення стану алкогольного сп`яніння – відмовився.
Як встановлено під час дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою особою, в присутності ОСОБА_1 , його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. У протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано, що ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП і вказане підтверджено його підписом. Будь-яких зауважень з приводу викладених у протоколі фактів він не надав, при цьому в графі пояснення особи зазначив, що з протоколом ознайомлений, погоджується з ним, претензій не має З зазначених підстав до уваги не приймаються доводи апеляційних скарг про те, що під час складання протоколу не дотримано положень ст.268 КУпАП.
Доводи апеляційних скарг що працівником поліції до суду направлено інший протокол про адміністративне правопорушення, аніж той що було надано ОСОБА_1 , оскільки вони містять відмінності, зокрема в копії яка була надана ОСОБА_1 в графі «до протоколу додаються» взагалі відсутні будь-які дані, тоді як в протоколі наданому суду, зазначено, що до протоколу додаються «відео, пояснення» - є необґрунтованими, та спростовуються матеріалами провадження, а відсутність в графі «до протоколу додаються» слів «відео, пояснення», який було вручено ОСОБА_1 не є істотним порушенням та не спростовує доведеність обставин, які у процесуальному документі зафіксовано, що не заперечувалось особою, стосовно якої його складено.
Під час перегляду відеозапису, долученого до матеріалів справи встановлено, що відео фіксацію події проведено у відповідності до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису від 18.12.2018  № 1026. За вказаного, до уваги не приймаються доводи апелянтів про недопустимість вказаного відеозапису.
Також, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який є безперервним, з`ясовано, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на наявність стану алкогольного сп`яніння. Так, працівник поліції, у відповідності до вимог п.п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановив, що у ОСОБА_1 наявні ознаки сп`яніння та оголосив йому такі ознаки, що відповідає п.4 даної Інструкції. Крім того запропонував пройти огляд у медичному закладі, що повністю узгоджується зі змістом положень п.12 Розділу II Інструкції. Таким чином, працівником поліції було в повному обсязі дотримано процедуру пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а ОСОБА_1 надано відмову від проходження такого огляду. Крім того, ОСОБА_1 відповідно до відеозапису, пояснив що керував транспортним засобом Toyota Corolla, державний номер НОМЕР_1 . Сам факт керування ОСОБА_1 автомобілем на місці зупинки та в судовому засіданні суду першої інстанції не заперечувався.
До уваги не приймаються доводи апелянта про те, що дії працівників поліції стосовно зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 були протиправними, оскільки у справі про адміністративне правопорушення з`ясуванню підлягають обставини, визначені засадами ст.280 КУпАП, оцінка законності дій працівників поліції не надається, ці обставини підлягають з`ясуванню в порядку адміністративного судочинства відповідно до положень КАСУ.
Доводи стосовно відсутності доказів керування транспортним засобом ОСОБА_1 з`явились на стадії апеляційного оскарження постанови суду, тому апеляційний суд розцінює їх як спосіб ухилення від відповідальності.
На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність протоколу про адміністративне правопорушення в сукупності зі змістом подій, що зафіксовані на відеоносії, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення  ОСОБА_1 вимог п.п.2.5 ПДР, що передбачає адміністративну відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд врахував характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та обґрунтовано наклав на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в межах санкції цієї норми закону, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. При цьому, адміністративне стягнення в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП.
Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, отже підстави для скасування постанови за доводами апеляційної скарги, відсутні.
Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, 
постановив:
Апеляційні скарги адвоката Андрєєва Ігора Петровича та ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.11.2022 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно  ОСОБА_1  - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду І.С.Калініченко