Справа № 161/15210/21 	Головуючий у 1 інстанції: Крупінська С. С. 	
Провадження № 22-ц/802/260/23  	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
24 березня 2023 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Здрилюк О. І., Шевчук Л. Я.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП, за апеляційною скаргою представника відповідача Департаменту патрульної поліції Літвака Олександра Ігоровича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 грудня 2022 року, 
В С Т А Н О В И В:
В серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції, Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 серпня 2018 року о 17 год. 20 хв. за адресою Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Об`їзна, сталося ДТП за участю автомобіля ToyotaPrius, 11 2980, під керування ОСОБА_2 (поліцейського Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП), а також автомобілем FiatScudo, НОМЕР_1 , власником якого є позивач.
Водії скористалися своїм право на складення повідомлення про ДТП (так званий «Європротокол»), як це передбачено п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вину у ДТП визнав працівник поліції ОСОБА_2 .
Згідно експертного автотоварознавчого дослідження, розмір матеріального збитку, завданого позивачу, становить 49 625,80 грн.
Позивач зазначає, що неодноразово звертався до ПрАТ «Київський страховий дім» із заявами про виплату страхового відшкодування, однак вони ним ігноруються.
З наведених вище підстав позивач зурахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з ПрАТ «Київський страховий дім» на свою користь 49 625,80 грн. страхового відшкодування, а також стягнути з Департаменту патрульної поліції на свою користь 3 000,00 грн витрат на виготовлення експертного висновку, а також 10 000,00грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 грудня 2022 рокупозовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 49 652,80 грн (сорок дев`ять тисяч шістсот п`ятдесят дві гривні вісімдесят копійок) та 3000 (три тисячі грн.) витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень).
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок та 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень) 00 копійок за надання професійної правничої допомоги.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривень) 00 копійок та 2500 грн (дві тисячі п`ятсот гривень) 00 копійок за надання професійної правничої допомоги.
Не погоджуючись з рішенням суду,представник відповідача Департаменту патрульної поліції Літвак О. І. подав апеляційну скаргу, вважає рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку з невірним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, зазначив, що при винесенні рішення судом неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи, просить рішення скасувати, в задоволенні позову відмовити повністю.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Філіпович-Силка Т. Ю. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.
Судом встановлено, що 20 серпня 2018 року о 17 год. 20 хв. за адресою Волинська область, Луцький район, с. Рованці, вул. Об`їзна, сталося ДТП за участю автомобіля ToyotaPrius, 11 2980, під керування ОСОБА_2 (поліцейського Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП), а також автомобілем FiatScudo, НОМЕР_1 , власником якого є позивач.
Водії скористалися своїм право на складення повідомлення про ДТП (так званий «Європротокол»), як це передбачено п.33.2 ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вину у ДТП визнав працівник поліції ОСОБА_2 (а.с.16).
Цивільно-правова відповідальність Департаменту патрульної поліції, як власника транспортного засобу ToyotaPrius, 11 2980, була застрахована у ПрАТ «Київський страховий дім», ліміт відповідальності за матеріальну шкоду 100 000,00 грн., без франшизи (а.с.18).
Позивач є власником автомобіля FiatScudo, НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.19).
Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 15 вересня 2018 року, розмір матеріального збитку автомобілю FiatScudo, НОМЕР_1 , станом на дату ДТП становить 49 652,80 грн (а.с.23-38).
ПрАТ «Київський страховий дім» добровільно страхове відшкодування не сплатив.
Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.
Оскільки страховик не сплатив позивачу страхове відшкодування, яке не перевищує ліміту, передбаченого абзацом другим п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача ПрАТ «Київський страховий дім» є обґрунтованими та їх слід задовольнити. Відповідач ПрАТ Київський страховий дім» не оскаржував рішення суду.
Що стосується вимоги щодо стягнення витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000 грн., то судом було взято до уваги ту обставину, що страховик не з`явився у визначений строк для з`ясування причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, а тому потерпілий самостійно обрав експерта ОСОБА_3 , який підготував висновок № 0022 від 15.09.2018 року. Виходячи з цього, суд дані витрати стягнув з ПрАТ «Київський страховий дім».
В частині вимоги про стягнення моральної шкоди, яку суд першої інстанції задовольнив  частково, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. 
Встановлено, що належний позивачу ОСОБА_1 автомобіль був пошкоджений, у зв`язку з чим він не міг користуватися своєю власністю, що призвело до порушення звичного життя. Дорожньо - транспортна пригода сталася під час керування позивачем транспортним засобом і це завдало йому хвилювань, душевних страждань.
Враховуючи, що після настання ДТП і до теперішнього часу позивач тривалий час був позбавлений можливості здійснити своєчасно ремонт пошкодженого автомобіля, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачу завдано моральної шкоди і вважає, що розмір моральної шкоди визначено судом з врахуванням вимог розумності та справедливості.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення спричиненої внаслідок ДТП моральної шкоди відповідає встановленим обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. (ст. 78 ЦПК України).
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною третьою ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 137 ЦПК України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З договору про надання професійної правничої допомоги, квитанції до прибуткового касового ордера та акту прийняття-передачі наданих послуг/професійної правничої допомоги від 15.12.2022 року вбачається, що позивач ОСОБА_1 сплатив 5000 грн. за вказані послуги, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що дана сума підлягає до стягнення з відповідачів в користь позивача.
Стороною позивача на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.
Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги були предметом дослідження судом першої інстанції, спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування рішення в оскаржуваній частині, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника відповідача Департаменту патрульної поліції Літвака Олександра Ігоровича залишити без задоволення,
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 грудня 2022 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України. 

Головуючий

Судді