ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2023 р.	Справа № 480/6930/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т..
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Бондар, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 13.12.21 року у справі № 480/6930/21
          за позовом         Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства  
          до         Головного управління ДПС у Сумській області                 
          про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Комунальне підприємство виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просило суд:
- визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення про накладення штрафу за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних від 31.12.2020 року: № 0045190410; № 0045150410, № 0045550410, № 0045530410, № 0045500410, №0045470410, № 0045710410, № 0045690410, № 0045440410, № 0045430410, № 0045370410, № 0045330410.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року у справі № 480/6930/21 позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 31.12.2020 року : № 0045190410; № 0045150410, № 0045550410, № 0045530410, № 0045500410, № 0045470410, № 0045710410, № 0045690410, № 0045440410, № 0045430410, № 0045370410, № 0045330410.
Стягнуто на користь Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області судовий збір в сумі 8148,60 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року у справі № 480/6930/21, та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що оскаржувані податкові повідомлення рішення про застосування до позивача штрафних санкцій за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201 Податкового кодексу України, прийняті відповідачем 31.12.2020  року на виконання п. 73 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, щодо перерахунку розміру штрафних санкцій нарахованих платникам податків  з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» від 16 січня 2020 року № 466-IX, тобто до 23 травня 2020 року.  Посилаючись на те, що строки ухвалення податкових повідомлень-рішень після такого перерахунку законодавчо не визначені, вважає, що оскаржувані рішення ухвалені правомірно, та скасуванню не підлягають.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідачем, на виконання п. 73 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, здійснено перерахунок розміру штрафних санкцій нарахованих на підставі актів складених за результатами камеральних перевірок своєчасності реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних Комунальним підприємством виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, а саме, згідно актів:
- №218/18-28-50-12/03352716 від 23.11.2018 року: винесено податкове повідомлення - рішення форми Н від 31.12.2020 року № 0045190410 на суму штрафих санкцій 37144,44 грн., та податкове повідомлення - рішення форми ПС від 31.12.2020 року №0045150410 на суму штрафних санкцій 16736,00грн., попереднє податкове повідомлення - рішення від 11.12.2018 року №00185012 на загальну суму штрафу 365406,95 грн. скасовано. 
- №327/18-28-50-12/03352716 від 20.12.2018 року: винесено податкове повідомлення форми Н від 31.12.2020 року №0045550410 на суму штрафих санкцій 43988,65 грн., та податкове повідомлення - рішення форми ПС від 31.12.2020 року №0045530410 на суму штрафних санкцій 14645,72 грн., попереднє податкове повідомлення - рішення 10.01.2019 року №0000525012 на загальну суму штрафу 318536,06 грн. скасовано.
- №218/18-28-50-12/03352716 від 28.01.2019 року: винесено податкове повідомлення - рішення форми Н від 31.12.2020 року №0045500410 на суму штрафних санкцій 21107,89 грн., та податкове повідомлення - рішення форми ПС від 31.12.2020 року №0045470410 на суму штрафних санкцій 8696,02 грн., попереднє податкове повідомлення - рішення 19.01.2019 року № 0012945012 на загальну суму штрафу 197178,81 грн. скасовано.
- №765/18-28-50-12/03352716 від 03.04.2019 року: винесено податкове повідомлення - рішення форми Н від 31.12.2020 року № 0045710410 на суму штрафних санкцій 103632,14 грн., та податкове повідомлення - рішення форми ПС №0045690410 на суму штрафних санкцій 32470,85 грн., попереднє податкове повідомлення - рішення від 24.04.2019 року №0027805012 на загальну суму 630976,92 грн. скасовано.
- №1206/18-28-50-12/03352716 від 29.08.2019 року: винесено податкове повідомлення - рішення форми Н від 31.12.2020 року №0045440410 на суму штрафних санкцій 156100,10 грн., та податкове повідомлення - рішення форми ПС від 31.12.2020 року №0045430410 на суму штрафних санкцій 41837,13 грн., попереднє податкове повідомлення - рішення від 23.09.2019 року №0052855012 на загальну суму штрафу 1245797,12 грн. скасовано.
- №1424/18-28-50-04/03352716 від 16.10.2019 року: винесено податкове повідомлення - рішення форми Н від 31.12.2020 року №0045370410 на суму штрафних санкцій 6096,64 грн., та податкове повідомлення - рішення форми ПС від 31.12.2020 року №0045330410 на суму штрафних санкцій 60784,33 грн., попереднє податкове повідомлення - рішення від 16.11.2019 року №0062655004 на загальну суму штрафу 1039535,64 грн. скасовано.
Не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями від 31.12.2020 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з  протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 20.1.19 ст. 20.1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право, в тому числі, застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.
23 травня 2020 року набрав чинності Закон №466-ІХ, яким доповнено підрозділ 2 розділу XX Перехідні положення ПК України пунктом 73, відповідно до якого штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість- за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.
Штрафи, застосовані через відсутність реєстрації протягом граничного строку передбаченого статтею 201 цього Кодексу податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
Контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку здійснює перерахунок суми штрафу і надсилає (вручає) такому платнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).
Законом України від 14 липня 2020 року № 786-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб -підприємців» (далі - Закон № 786-ІХ), який набрав чинності 8 серпня 2020 року, внесено зміни до пункту 73 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень ПК України, а саме:
в абзаці першому після слів та цифр «відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201,4 статті 201 цього Кодексу» доповнено словами «та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної», а слова і цифри «до 31 грудня 2019 року» замінено словами «до дати набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або»;
в абзаці першому цифри і слова « 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень» замінено цифрами і словами « 1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень»;
в абзаці другому цифри і слова « 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень» замінено цифрами і словами « 2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень».
Питання застосування пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було предметом розгляду Верховним Судом. Практика суду щодо тлумачення законодавчої норми є єдиною і полягає у тому, що законодавець передбачив ретроспективну дію положень пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині порядку застосування штрафів за порушення платниками податку на додану вартість порядку реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, визначеними таким пунктом, яка проявляється в тому, що такі положення поширюють свою дію на штрафні санкції, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до дати набрання чинності Законом №466-ІХ, у разі, якщо відповідні податкові повідомлення-рішення перебувають у процедурі адміністративного або судового оскарження (без обмеження інстанційності судового розгляду) та грошові зобов`язання за ними не сплачено станом на дату набрання чинності цим Законом; законодавцем для цілей пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України закріплено розуміння неузгодженого грошового зобов`язання, а саме - для цілей цієї норми грошове зобов`язання є неузгодженим протягом всієї процедури судового оскарження (без обмеження в суді якої інстанції знаходиться спір) за умови, що грошове зобов`язання за ними не сплачено.
Наведений підхід висловлено, зокрема, в постановах Верховного Суду від 17 липня 2020 року у справі № 640/5138/19; від 5 серпня 2020 року у справі № 580/1424/19; від 10 серпня 2020 року у справі № 640/6528/19; від 10 вересня 2020 року у справі № 520/3188/19; від 21 жовтня 2020 року у справі № 1.380.2019.001225; від 11 листопада 2020 року у справі № 160/1553/19; від 6 серпня 2020 року у справі № 200/7002/19-а, від 11 січня 2021 року у справі №480/3000/19.
Колегія суддів зазначає, що за встановлених у цій справі обставин, які сторонами не заперечуються, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень, податкові повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних санкцій від 11.12.2018 року №00185012, від 10.01.2019 року №0000525012, від 19.01.2019 року № 0012945012, від 24.04.2019 року №002780501, та від 16.11.2019 року №0062655004 були предметом судового оскарження у справах 480/3119/19, 480/3120/19, 480/2901/19, 480/2900/19, та 480/1060/20, за наслідками розгляду яких, судовими рішеннями, які набрали законної сили 30.11.2020 року, 07.10.2020 року, 16.09.2020 року, 06.07.2020 року у задоволенні позовних вимог про їх скасування було відмовлено.
Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі №320/6836/18 висловив позицію про те, що при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним і скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Із закінченням процедури судового оскарження податкового повідомлення-рішення грошове зобов`язання набуває статусу узгодженого, крім випадку, коли судовим рішенням податкове повідомлення-рішення скасовано, і в подальшому, таке зобов`язання не може трансформуватися у неузгоджене. 
Аналіз правових позицій Верховного Суду дає підстави для висновку про те, що грошові зобов`язання вважаються неузгодженими протягом усієї процедури судового оскарження. Проте, з моменту закінчення процедури судового оскарження грошові зобов`язання у розумінні пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України вважаються узгодженими.
Отже, оскільки процедура судового оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень від 11.12.2018 року №00185012, від 10.01.2019 року №0000525012, від 19.01.2019 року № 0012945012, від 24.04.2019 року №002780501, та від 16.11.2019 року №0062655004 які були предметом судового оскарження у справах 480/3119/19, 480/3120/19, 480/2901/19, 480/2900/19, та 480/1060/20 закінчилася постановленням судових рішень, які набрали законної сили, у відповідача були відсутні підстави для перегляду статусу вже узгоджених грошових зобов`язань, визначених цими податковими повідомленнями-рішеннями, шляхом застосування пункту 73 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.
Крім того, колегія суддів зазначає, що, як встановлено судом першої інстанції, та не заперечується сторонами, рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 у справі № 480/877/20, податкове повідомлення-рішення № 0052855012 від 23.09.2019 року (на заміну якого винесено оскаржувані податкові повідомлення – рішення  від 31.12.2020 року №0045440410 та №0045430410) визнано протиправним та скасовано, тому колегія суддів погоджується  також з висновком суду першої інстанції про безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій згідно податкових повідомлень – рішень від 31.12.2020 №0045440410, та №0045430410.
При цьому, у вищевказаній постанові апеляційного суду було встановлено, що: «04.06.2015 р. прийнято Постанову Кабінету Міністрів України №375 «Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню» . Даною Постановою затверджено «Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування».
Порядком передбачено, що субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах. Перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості, що утворилася на початок місяця, в якому проводяться розрахунки, і не погашена на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків.
Як свідчать матеріали справи, в серпні та грудні 2015 року господарство отримало субвенцію з державного бюджету в сумі 1,6 млн. грн. (108,2 тис. грн. з яких - являлись штрафними санкціями), 1,5 млн. грн. з яких було спрямовано на проведення розрахунків з податку на додану вартість.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2015р. № 967 пункт 9 «Порядку електронного адміністрування» доповнено положеннями, які стосуються розрахунків платника з погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, які надаються населенню. Як зазначено в постанові, у разі проведення розрахунків з ПДВ, на суму зменшення заборгованості збільшується і значення показника «поповнення електронного рахунку в системі електронного адміністрування» , при цьому інформація надається казначейством до ДФС не пізніше наступного робочого дня з дати проведення розрахунків.
На підставі інформації про зменшення залишку узгоджених податкових зобов`язань, ДФС не пізніше наступного робочого дня з дати отримання інформації має збільшити поповнення електронного рахунка такого платника на суму такого зменшення.
Однак, на практиці цього не відбулось.
Постановою Сумського окружного адміністративного суду по справі №818/208/16 від 21.06.2016 р. встановлено протиправну бездіяльність Державної фіскальної служби України, пов`язану з не зарахуванням на рахунок позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника з рахунків платника відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, за рахунок субвенції з Державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України". Зобов`язано Державну фіскальну службу України зарахувати на рахунок Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства на № 37513000002434 у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника кошти у сумі 1520442,85 грн.
Проте, сума в розмірі 1520442,85грн. залишалась не відображена на електронному рахунку підприємства, як наслідок, рахувався від`ємний ліміт, а, відповідно, позивач не мав змоги реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Лише 04.07.2017 року на виконання рішення суду Державна фіскальна служба України поповнила електронний рахунок адміністрування подптку на додану вартість КП ВУВКГ на суму 1 520 442,85грн.
З 03.10.2018 позивачем проведено поповнення електронного рахунку на 3100000 грн., в результаті чого від`ємна реєстраційна сума була погашена та збільшилась позитивна сума реєстраційного ліміту. На цей момент підприємство вже мало потребу в реєстрації 27235 податкових накладних та розрахунків коригувань.
З 29.10.2018 року позивач почав реєстрацію податкових накладних за 2015 рік. Податкові накладні/розрахунки коригувань за березень - грудень 2017 року та січень-березень 2018 року почали реєструватися в порядку черговості лише з 22.07.2019 року ».
З огляду на вищезазначене колегія суддів погоджується також з висновками суду першої інстанції про те, що вищевикладені встановлені судовим рішенням, яке набрало законної сили, обставини, дають підстави для висновку, що порушення строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань, виписаних позивачем за період березень - грудень 2017 року, та січень-березень 2018 року сталося не з вини позивача.
Між тим, у відповідності до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначаючи, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, пункту 51).
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Комунального підприємства виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства. 
При цьому, колегія суддів зазначає, що як було вказано вище, за правилами ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції та правильності судового рішення не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що при прийнятті рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року у справі № 480/6930/21 суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року у справі № 480/6930/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  16.03.2023 року