Дата документу 25.01.2023 Справа № 331/5199/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
               Єдиний унікальний № 331/5199/21                                 Головуючий у 1 інстанції 
               № провадження 22-ц/807/508/23                                 Жукова О.Є.
                                                                                        Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       25 січня 2023 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

       Головуючого:        Бєлки В.Ю.
               Суддів:                Кухаря С.В.
                                       Онищенка Е.А.                
               За участю секретаря:Книш С.В.
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, 
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2021 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Шаповалова А.М. звернулась до суду з позовом ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.
У листопаді 2022 року представник ОСОБА_1 – адвокат Шаповалов А.М. подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.
В обґрунтування заяви зазначав, що 22 вересня 2021 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя відкрито провадження у справі № 331/5199/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, де однією з позовних вимог є поділ квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
З 25.06.1997 року по 31.08.2020 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з відповідачем по справі.
17.09.2020 року між сторонами було укладено договір про поділ майна подружжя, згідно умов якого спільне сумісне майно, що належить позивачу передається повністю у власність відповідача, а позивач отримує грошову компенсацію у розмірі 350 000 Євро.
Також відповідно до умов договору сторони домовились, що грошова компенсація за передачу у власність відповідачу спільного сумісного майна сторін, буде здійснюватися поступово, згідно графіку, який попередньо погоджений сторонами.
Так відповідно графіку у договорі, відповідач зобов`язується 01.10.2021 року сплатити грошову суму у розмірі 90 000 Євро, а позивач в свою чергу зобов`язується вчинити всі необхідні дії, сприяти переходу права власності, надати згоду на припинення права спільної сумісної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Звертає увагу, що умови договору про поділ майна подружжя відповідачем виконано не було.
На його думку, існує обґрунтований ризик того, що відповідач може будь-яким чином розпорядитися вищевказаною кватирою шляхом її відчуження, передачі в оренду або вселення до неї сторонніх осіб, та виселення позивача та осіб які проживають у вказаній квартирі, що в свою чергу зробить неможливим виконання рішення у випадку задоволенні позову, та суттєво порушить права позивача на користування майном в ході всього розгляду даної справи. 
З огляду на значну цінність вказаної квартири, відмова виконувати умови договору зі сторони відповідача свідчить про недобросовісні дії з його боку та відсутність реальних намірів щодо справедливого розподілу спільного сумісного майна.
Вважає, що накладення арешту на квартиру у повній мірі забезпечить виконання рішення суду у разі задоволення позову та сприятимете ефективному захисту та поновлення порушених права позивача якщо у ході розгляду справи по суті буде встановлено таке порушення.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд з метою забезпечення позову до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, вжити заходи до забезпечення позову та накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року в задоволені заяви представника позивача адвоката Шаповалова А.М. про забезпечення позову відмовлено. 
               У апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Шаповалов А.М. зазначає, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом не в повному обсязі досліджені обставини, які мають значення для справи. Суд не сприяв повному та всебічному розгляду справи, не надав належної правової оцінки доказам, що містять в матеріалах справи, формально поставився до з`ясування всіх фактичних обставин справи. Висновки суду, що позивачем не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову є необґрунтованими. Просить скасувати ухвалу суду та винести нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
               Відмовляючи в задоволені заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції, виходив з того, що позивачем не доведено факт існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
               Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
               Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених ст. 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
               Згідно п.3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.
               Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
               Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
               При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.
               Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
               Отже, підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що незастосування даних заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.
               Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, де однією з позовних вимог є поділ квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
               Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя в частині позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частки від спільної сумісної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнання за останньою права власності на рухоме майно, яке знаходиться в цій квартирі.
               Враховуючи, що провадження у справі в частині позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на 1/2 частики від спільної сумісної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнання за останньою права власності на рухоме майно, яке знаходиться в цій квартирі закрито, суд дійшов обґрунтованого висновку, що про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
               Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
               Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
               Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги – без задоволення.
               Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича залишити без задоволення.
               Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2022 року по цій справі залишити без змін.
       Дата складання повної постанови 30 січня 2023 року.
               Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

               Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка

               Судді:                                                                С.В. Кухар
               
                                                                               Е.А. Онищенко