УХВАЛА

16 січня 2023 року 
м. Київ
справа №200/11587/21
адміністративне провадження № К/990/839/23 
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Рибачука А.І., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022 у справі № 200/11587/21 за позовом  ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
У 2021 році ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:
-  визнати протиправним та скасувати рішення № 914110818712 від 18.08.2021 про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років;
-  зобов`язати відновити з 06.04.2021 виплату пенсії за вислугу років у розмірі, визначеному рішенням № 914110818712 від 10.08.2021, тобто у сумі 49 996,80 грн щомісячно, з виплатою пенсії за минулий час з врахуванням виплачених сум;
-  визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області щодо відрахування з пенсії надмірно виплаченої пенсії;
-  зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області донарахувати та виплатити суму недоотриманої пенсії внаслідок протиправного відрахування сум надмірно виплаченої пенсії.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2022, позов задоволено частково:
-  визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 914110818712 від 18.08.2021 про перерахунок пенсії позивачеві;
-  зобов`язано відповідача відновити з 06.04.2021 виплату позивачеві пенсії за вислугу років у розмірі, визначеному рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області № 914110818712 від 10.08.2021, тобто у сумі 49 996,80 грн та виплатити з урахуванням виплачених сум;
-  в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2022 задоволено:
-  рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.01.2022 у справі № 200/11587/21 у частині задоволення позовних вимог скасовано;
-  прийняти у цій частині нову постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення № 914110818712 від 18.08.2021 про перерахунок призначеної пенсії за вислугу років; зобов`язання відновити з 06.04.2021 виплату пенсії за вислугу років у розмірі, визначеному рішенням № 914110818712 від 10.08.2021, тобто у сумі 49 996, 80 грн щомісячно, з виплатою пенсії за минулий час з врахуванням виплачених сум;
-  у решті судове рішення залишено без змін.
Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач оскаржив її у касаційному порядку.
Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Суд першої інстанції, розглянув цю справу за правилами загального позовного провадження.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо, не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно до частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:
1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;
2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;
4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».
Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.
Згідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Верховний Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Переглядаючи справу у касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
Згідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судових рішень прийнятих у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Крім того, судом апеляційної інстанції враховано висновки викладені у постановах Верховного Суду від 21.12.2021 у справі 580/5962/20 та від 05.05.2022 у справі № 580/3812/21 Суд не вбачає підстав для відступу від таких.
На підставі вищенаведеного та з урахуванням того, що оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, а передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виняткові обставини для перегляду Верховним Судом цієї справи у касаційному порядку скаржником належним чином не обґрунтовані у касаційній скарзі та не підтверджені відповідними доказами, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09.10.2018 (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
Керуючись ст. 328, 333, 355, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2022 у справі № 200/11587/21.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Судді	Л.Л. Мороз А.Ю. Бучик   А.І. Рибачук