ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 січня 2023 року           справа №360/320/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 р. у справі №360/320/22 (головуючий І інстанції Т.І. Чернявська) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яка полягає у не зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії по Списку № 1, періодів роботи на Шахті «ім. Дзержинського» з 12 січня 1994 року по 12 червня 1998 року; Шахтоуправлінні «Харківське» Виробничого об`єднання «Сверловантрацит» (в подальшому Шахта «Харківська» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит») з 17 січня 1989 року по 24 грудня 1993 року; з 06 липня 1998 року по 30 червня 1999 року; з 28 жовтня 1999 року по 09 січня 2000 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи на Шахті «ім. Дзержинського» з 12 січня 1994 року по 12 червня 1998 року; Шахтоуправлінні «Харківське» Виробничого об`єднання «Сверловантрацит» (в подальшому Шахта «Харківська» Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит») з 17 січня 1989 року по 24 грудня 1993 року; з 06 липня 1998 року по 30 червня 1999 року; з 28 жовтня 1999 року по 09 січня 2000 року, здійснивши перерахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме з 01 січня 2022 року.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періодів роботи у Шахтоуправлінні «Харківське» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», яке в подальшому перейменовано у Шахту «Харківська» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Харківська» Державної холдингової компанії «Свердловантрацит», з 17 січня 1989 року по 24 грудня 1993 року, з 06 липня 1998 року по 30 червня 1999 року та з 28 жовтня 1999 року по 09 січня 2000 року з повним робочим днем на підземній роботі учнем прохідника, машиністом підземних установок ІІІ розряду, прохідником, гірничим майстром, гірничим майстром на дільниці № 1 та гірником з ремонту гірничих виробок IV розряду, та у Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит», яке в подальшому реорганізоване у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» Державної холдингової компанії «Ровенькиантрацит», з 12 січня 1994 року по 12 червня 1998 року з повним робочим днем на підземній роботі підземним гірничим майстром та помічником начальника дільниці, та нездійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» за заявою, зареєстрованою 14 грудня 2021 року за № 5631/А-1200-21. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести ОСОБА_1 перерахунок страхового стажу на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувавши до страхового стажу на підземних роботах періоди роботи у Шахтоуправлінні «Харківське» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», яке в подальшому перейменовано у Шахту «Харківська» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Харківська» Державної холдингової компанії «Свердловантрацит», з 17 січня 1989 року по 24 грудня 1993 року, з 06 липня 1998 року по 30 червня 1999 року та з 28 жовтня 1999 року по 09 січня 2000 року з повним робочим днем на підземній роботі учнем прохідника, машиністом підземних установок ІІІ розряду, прохідником, гірничим майстром, гірничим майстром на дільниці № 1 та гірником з ремонту гірничих виробок IV розряду, та у Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит», яке в подальшому реорганізоване у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» Державної холдингової компанії «Ровенькиантрацит», з 12 січня 1994 року по 12 червня 1998 року з повним робочим днем на підземній роботі підземним гірничим майстром та помічником начальника дільниці, та здійснити з 01 грудня 2021 року перерахунок і виплату пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням фактично сплачених сум.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування доводів зазначає, що заява позивача від 10.12.2021 була розглянута відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян» та листом Управління від 30.12.2021 року позивачу надано відповідь. Рішення про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 управлінням не приймалось. Також зазначає, що врахувати при обчисленні пільгового стажу долучені до заяви довільної форми від 10.12.2021 документи, видані підприємством «Республиканская топливная компания «Востокуголь» (мова оригіналу, підприємство розташовано на тимчасово окупованій території та не є правонаступником ТОВ ДТЕК «Свердловантрацит» та ТОВ ДТЕК «Ровенкиантрацит») не має законних підстав, оскільки відповідно до статті 9 Закону №1207 вони є недійсними і не створюють правових наслідків. Крім того, адміністративний суд не може підміняти уповноважений орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань по суті, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою від 18 квітня 2019 року про призначення пенсії за віком, додавши до неї зазначені в розписці-повідомлені документи.
Рішенням Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 24 квітня 2019 року № 123850000610 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах (робота за Списком № 1) з 18 квітня 2019 року довічно.
Згідно з рішенням Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 24 квітня 2019 року № 123850000610 та інформацією, наявною в ІКІС ПФУ форма РС-право, стаж ОСОБА_1 для розрахунку права на пенсію за віком складає 37 років 06 місяців 25 днів, пільговий стаж (робота за Списком № 1) – 09 років 03 місяці 22 дні.
14 грудня 2021 року позивач звернувся до відповідача з заявою від 10 грудня 2021 року, зареєстрованою за № 5631/А-1200-21, про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до положень статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” на підставі пільгових довідок, доданих до цієї заяви.
Листом від 30 грудня 2021 року № 5303-5631/А-02/8-1200/21 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії.
Відповідно до записів у трудовій книжці від 17 січня 1989 року серії НОМЕР_2 , у межах спірних правовідносин ОСОБА_1 працював:
- з 17 січня 1989 року по 24 грудня 1993 року, з 06 липня 1998 року по 30 червня 1999 року та з 28 жовтня 1999 року по 09 січня 2000 року у Шахтоуправлінні «Харківське» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», яке в подальшому перейменовано у Шахту «Харківська» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», та у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Харківська» Державної холдингової компанії «Свердловантрацит», з повним робочим днем на підземній роботі учнем прохідника, машиністом підземних установок ІІІ розряду, прохідником, гірничим майстром, гірничим майстром на дільниці № 1 та гірником з ремонту гірничих виробок IV розряду, що сукупно складає 06 років 01 місяць 16 днів;
- з 12 січня 1994 року по 12 червня 1998 року у Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит», яке в подальшому реорганізоване у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» Державної холдингової компанії «Ровенькиантрацит», з повним робочим днем на підземній роботі гірничим майстром, помічником начальника дільниці, що складає 04 роки 05 місяців 01 день.
Відповідно до запису у трудовій книжці позивача за № 8 та наказу по «Шахтоуправлінню імені Ф.Е. Дзержинського» Державного підприємства «Ровенькиантрацит» від 26 квітня 1995 року № 148 керівникам та спеціалістам підземних дільниць з повним робочим днем на підземних роботах за професіями помічник начальника дільниці та гірничий майстер підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1.
Як зазначено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, відповідно до довідки від 12 січня 2021 року № 56, виданої Виробничим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки «Республіканська паливна компанія «Востоквугілля», позивач працював повний робочий день на підземних гірничих роботах у Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського у період з 12 січня 1994 року по 28 лютого 1996 року за професією підземний гірничий майстер видобувної дільниці № 3 (02 роки 02 місяці 13 днів), що передбачено пунктом 1010100б підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1; у період з 01 березня 1996 року по 25 березня 1997 року за професією підземний помічник начальника видобувної дільниці № 3 (01 рік 00 місяців 25 днів), з 26 березня 1997 року по 12 червня 1998 року за професією підземний гірничий майстер видобувної дільниці № 3, 1, що передбачено пунктом 1010100б підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1.
В довідці від 12 січня 2021 року № 56, виданій Виробничим підрозділом «Шахтоуправління Ровеньківське» Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки «Республіканська паливна компанія «Востоквугілля», зазначені додаткові відомості про періоди, коли позивач не працював повний робочий день на підземних роботах.
Відповідно до довідок від 12 січня 2021 року №№ 27, 28, виданих Виробничим підрозділом «Шахтоуправління Свердловське» Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки «Республіканська паливна компанія «Востоквугілля», позивач працював повний робочий день на підземних гірничих роботах у Шахтоуправлінні «Харківське» виробничого об`єднання «Свердловантрацит» у період з 17 січня 1989 року по 27 січня 1989 року за професією учень прохідника (спусків до шахти немає); у період з 28 січня 1989 року по 31 травня 1989 року проходив навчання в УКК за професіями гірник підземний, машиніст підземних установок (00 років 04 місяці 04 дні), у період з 01 червня 1989 року по 02 липня 1989 року працював за професією машиніст підземних установок ІІІ розряду підземної дільниці підготовчих робіт (00 років 01 місяць 02 дні); у період з 03 липня 1989 року по 09 січня 1990 року проходив навчання в УКК за професіями прохідник, гірник з ремонту гірничих виробок (00 років 06 місяців 07 днів), що передбачено підрозділом 1 “Підземні роботи” Розділу І “Гірничі роботи” Списку № 1; у період з 10 січня 1990 року по 08 квітня 1993 року працював прохідником підземної дільниці підготовчих робіт (03 роки 02 місяці 29 днів), що передбачено підрозділом 1 “Підземні роботи” Розділу І “Гірничі роботи” Списку № 1; у період з 09 квітня 1993 року по 24 грудня 1993 року працював гірничим майстром підземної дільниці РМУ (00 років 08 місяців 18 днів), що передбачено пунктом 1010100б підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1.
Згідно з довідкою від 12 січня 2021 року № 29, виданою Виробничим підрозділом «Шахтоуправління Свердловське» Державного унітарного підприємства Луганської народної республіки «Республіканська паливна компанія «Востоквугілля», позивач працював повний робочий день на підземних гірничих роботах у Державному відкритому акціонерному товаристві «Шахта Харківська» Державної холдингової компанії «Свердловантрацит» у період з 06 липня 1998 року 30 червня 1999 року гірничим майстром підземної видобувної дільниці № 1 (00 років 11 місяців 25 днів), що передбачено пунктом 1010100б підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162; у період з 28 жовтня 1999 року по 09 січня 2000 року гірником з ремонту гірничих виробок IV розряду підземної дільниці РМУ (00 років 02 місяці 12 днів), що передбачено пунктом 1010100а підрозділу 1 розділу 1 Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Нормами статті 114 Закону №1058-IV визначено особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина 1 статті 114 Закону №1058-IV).
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).
Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).
Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто надання уточнюючої довідки необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Щодо доводів апелянта, що заява позивача від 10.12.2021 була розглянута відповідно до положень Закону України «Про звернення громадян» та листом Управління від 30.12.2021 року позивачу надано відповідь, суд зазначає наступне.
Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I “Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії” Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1) (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Пунктом 1.6, абзацом першим пункту 1.7 розділу I “Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії” Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії) передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Відповідно до абзацу третього пункту 1.7 розділу I “Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії” Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії) у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону (абзац четвертий пункту 1.7 розділу I “Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії” Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії)).
Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії) заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.
Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів (абзац другий пункту 4.1 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку №22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії)).
Відповідно до абзаців першого, сьомого пункту 4.2 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії) при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.
Згідно з абзацом першим пункту 4.3 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії) створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.
Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (абзаци другий-четвертий пункту 4.3 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії)).
Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку № 22-1 (в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії) право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV “Приймання, оформлення і розгляд документів” Порядку №22-1).
З системного аналізу вищенаведених норм Порядку № 22-1 (як в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії, так і в редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про перерахунок пенсії), слідує, що орган, що призначає пенсію, після надходження відповідної заяви (про призначення пенсії) разом з поданими документами зобов`язаний письмово повідомити особу, яка звернулась з такою заявою, про недостатність поданих документів та необхідність надання у тримісячний строк з дня прийняття заяви додаткових документів для призначення пенсії. При цьому, перелік документів, які необхідно подати додатково, а також строк для їх подання мають бути зазначені органом, що призначає пенсію, у розписці, яка видається особі, що звернулась з заявою про призначення пенсії. Невиконання таких вимог органом, що призначає пенсію, призводить до позбавлення особи, яка звертається з заявою про призначення пенсії, права надати у тримісячний строк додаткові документи та унеможливлює призначення пенсії з дня прийняття заяви про призначення пенсії (перегляд розміру пенсії з дати призначення).
Щодо доводів апелянта, що врахувати при обчисленні пільгового стажу долучені до заяви довільної форми від 10.12.2021 документи, видані підприємством «Республиканская топливная компания «Востокуголь» не має законних підстав, оскільки відповідно до статті 9 Закону №1207 вони є недійсними і не створюють правових наслідків, суд зазначає наступне.
Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 02 жовтня 2018 року (справа №569/14531/16-а) проаналізував положення статті 19 Конституції України, статей 3, 4, 9, 17, 18 Закону № 1207-VІІ, у розрізі міжнародних принципів закладених у документі "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" в якому у 1971 році Міжнародний суд Організацій Об`єднаних Націй (далі - ООН) зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів", у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), "Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та "Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) згідно з якими: "Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать".
Верховний Суд зазначив, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.
Враховуючи наведене, суд вважає, що можливо застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на тимчасово не контрольованій владою території України, як доказів, оскільки неприйняття їх призведе до порушень і обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення в належному розмірі.
Таким чином, суд не погоджується з висновком відповідача щодо неможливості врахувати вказані вище довідки, оскільки підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, з огляду на те, що надання нових довідок, виправлення недоліків у наявних та можливість перевірки не залежить від волі позивача, оскільки підприємство розташоване на тимчасово непідконтрольній території України, де наразі відбуваються бойові дії.
Крім того, суд звертає увагу, що в даному випадку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Системний аналіз наведених вище положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку № 637 дає змогу дійти висновку, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі №161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17.
В той час, зазначений вище спірний стаж роботи позивача підтверджено записами у трудовій книжці щодо характеру роботи ОСОБА_1 у Шахтоуправлінні «Харківське» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», яке в подальшому перейменовано у Шахту «Харківська» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», та у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Харківська» Державної холдингової компанії «Свердловантрацит», з 17 січня 1989 року по 24 грудня 1993 року, з 06 липня 1998 року по 30 червня 1999 року та з 28 жовтня 1999 року по 09 січня 2000 року та у Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит», яке в подальшому реорганізоване у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» Державної холдингової компанії «Ровенькиантрацит», з 12 січня 1994 року по 12 червня 1998 року - з повним робочим днем на підземних роботах.
Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що подані позивачем довідки містять відомості, які підтверджують записи трудової книжки позивача за спірні періоди, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні підстави їх не враховувати.
Таким чином, до пільгового стажу підлягають зарахуванню періоди роботи ОСОБА_1 у Шахтоуправлінні «Харківське» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», яке в подальшому перейменовано у Шахту «Харківська» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Харківська» Державної холдингової компанії «Свердловантрацит», з 17 січня 1989 року по 24 грудня 1993 року, з 06 липня 1998 року по 30 червня 1999 року та з 28 жовтня 1999 року по 09 січня 2000 року з повним робочим днем на підземній роботі учнем прохідника, машиністом підземних установок ІІІ розряду, прохідником, гірничим майстром, гірничим майстром на дільниці № 1 та гірником з ремонту гірничих виробок IV розряду, та у Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит», яке в подальшому реорганізоване у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» Державної холдингової компанії «Ровенькиантрацит», з 12 січня 1994 року по 12 червня 1998 року з повним робочим днем на підземній роботі підземним гірничим майстром та помічником начальника дільниці, на підставі записів у трудовій книжці та наданих позивачем уточнюючих пільгових довідок.
Статтею 8 Закону України від 2 вересня 2008 року № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17 Верховний Суд зазначив наступне: «Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день».
Таким чином, за наслідками судового розгляду судом встановлено, що стаж ОСОБА_1 з повним робочим днем на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, становить більше 15 років (09 років 03 місяці 22 дні - стаж, врахований відповідачем при призначенні пенсії) + 10 років 06 місяців 17 днів - стаж, протиправно не врахований відповідачем при розгляді заяви про перерахунок пенсії).
Оскільки заяву про перерахунок пенсії та необхідні документи позивач подав до територіального органу Пенсійного фонду України засобами поштового зв`язку до 15 числа включно (заява зареєстрована 14 грудня 2021 року), відповідно до абзаців першого та другого частини четвертої статті 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” має бути проведений позивачу з 01 грудня 2021 року.
Стосовно втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, колегія суддів зазначає.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2013 року № 21-87а13.
За унормуванням п. 7 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України в разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача вчинити певні дії, і це прямо вбачається з п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
При цьому спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції, про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області провести ОСОБА_1 перерахунок страхового стажу на підземних роботах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зарахувавши до страхового стажу на підземних роботах періоди роботи у Шахтоуправлінні «Харківське» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», яке в подальшому перейменовано у Шахту «Харківська» виробничого об`єднання «Свердловантрацит», у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта «Харківська» Державної холдингової компанії «Свердловантрацит», з 17 січня 1989 року по 24 грудня 1993 року, з 06 липня 1998 року по 30 червня 1999 року та з 28 жовтня 1999 року по 09 січня 2000 року з повним робочим днем на підземній роботі учнем прохідника, машиністом підземних установок ІІІ розряду, прохідником, гірничим майстром, гірничим майстром на дільниці № 1 та гірником з ремонту гірничих виробок IV розряду, та у Шахтоуправлінні ім. Ф.Е. Дзержинського виробничого об`єднання «Ровенькиантрацит», яке в подальшому реорганізоване у Державне відкрите акціонерне товариство «Шахта ім. Ф.Е. Дзержинського» Державної холдингової компанії «Ровенькиантрацит», з 12 січня 1994 року по 12 червня 1998 року з повним робочим днем на підземній роботі підземним гірничим майстром та помічником начальника дільниці, та здійснити з 01 грудня 2021 року перерахунок і виплату пенсії за віком відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням фактично сплачених сум.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 р. у справі №360/320/22 - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2022 р. у справі №360/320/22 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 10 січня 2023 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства 

України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                                                    Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                         А.А. Блохін

                                                                                                                                   І.В. Сіваченко