Ухвала
 
30 березня 2023 року
м. Київ
 
справа № 953/3429/20
провадження № 61-12072ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - товариство з обмеженою відповідальністю «АІА ІНТЕРНЕЙШНЛ ГРУП ІНК», про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні,   
встановив:
15 лютого 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Леонова Ю. С. засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).   
Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. 
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 27 лютого 2023 року представником заявника надіслано до Верховного Суду клопотання про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення. 
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження представник заявника вказує, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вона та відповідач не отримували, про існування указаного судового рішення вона дізналася з Єдиного державного реєстру судових рішень лише 10 лютого 2023 року. Вказує, що повний текст указаного судового рішення було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 29 серпня 2022 року. Долучає до клопотання фотокопії з матеріалів справи (копія постанови Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року, копія супровідного листа апеляційного суду про передання справи до Київського районного суду м. Харкова, копію обкладинки справи) та зазначає, що указані документи є останніми у справі.  
Крім того, представник заявника просить суд при вирішенні питання про наявність поважних причин для пропуску строку враховувати, що розшуку та ознайомленню з текстом оскаржуваної постанови навіть за власною ініціативою відповідача перешкоджали військові дії.         
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини третьої статті 272 ЦПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня.
Наведені представником заявника причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення та надані докази на підтвердження вказаної обставини не дають достатніх підстав для визнання їх поважними. 
Представником заявника не надано належних доказів щодо недотримання апеляційним судом вимог статті 272 ЦПК України, із доданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити, чи був порушений апеляційним судом порядок вручення судового рішення. 
У зв`язку з тим, що наведені заявником підстави пропуску строку на касаційне оскарження є неповажними, а безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення є порушенням вимог пункту 1 статті  6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявнику необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (зокрема, довідку суду апеляційної інстанції щодо надсилання заявнику на виконання вимог статті 272 ЦПК України копії повного тексту постанови Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року та щодо отримання/неотримання ОСОБА_1 чи його представником такого судового рішення).   
Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 127, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року за клопотанням представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Леонової Юлії Сергіївни неповажними.
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Харківського апеляційного суду від 14 лютого 2022 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.   
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            М. Ю. Тітов