ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3331/22  Номер провадження 33/814/929/23	Головуючий у 1-й інстанції Троцька А.І.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

Категорія

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
За участю секретаря Гречка Є.В.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою  ОСОБА_1  на постанову судді Октябрського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2022 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Октябрського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2022 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 06 травня 2022 року о 17:15 год. в м. Харкові по вул. Боротьби, 3, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем «Suzuki Swift», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 6820 та проведення огляду в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Вказує на відсутність доведеного факту керування ним транспортним засобом та відсутність належним чином зафіксованої відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, з огляду на те, що він не відмовлявся від проходження такого огляду, а лише наполягав на з`ясуванні причин зупинки. 

Одночасно, ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження,яке обґрунтоване тим, що він не був повідомлений про розгляд справи, копію постанови не отримував, участі в суді першої інстанції не приймав, оскільки проживав з 19 квітня 2022 року як внутрішньо переміщена особа за іншою адресою.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції. Копія постанови суду від 07.10.2022 згідно супровідного листа була направлена за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , між тим доказів щодо отримання копії постанови суду матеріали справи не містять.
Згідно довідки Гусятинського старостинського округу від 19.04.2022 №6304-7000831084 ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з фактичним місцем проживання АДРЕСА_2 .
Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження як пропущеного з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у  ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами по справі є:
протокол серії ААБ №300339 складений 06.05.2022 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , в зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан сп`яніння,
пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з зазначенням ознак алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці), 
направлення на огляд водія до медичного закладу - КНП ХОР ОНД,
записи з бодікамери працівника поліції, 
рапорт працівника поліції.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані притягнутим ОСОБА_1 .
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Як вбачається з долученого до справи відеозапису, під час спілкування працівника поліції з водієм ОСОБА_1 , останньому було повідомлено про наявні в нього ознаки сп`яніння, в зв`язку з чим запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру Драгер.
Протягом 6 хв. спілкування, що зафіксовано на бодікамеру, поліцейський 8 разів пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проте жодного разу не отримав чіткої відповіді, що було розцінена як ухилення від проходження такого огляду, в зв`язку з чим працівниками поліції складено протокол за порушення п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Як вже зазначено вище, адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає в разі якщо особа керувала транспортним засобом і вже надалі за наявності обґрунтованої підозри про перебування у стані алкогольного сп`яніння, відмовилась від проходження медичного огляду на стан такого сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності належним чином зафіксованого факту керування транспортним засобом, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки ОСОБА_1 під час спілкування з поліцейським особисто повідомив, що «Я ехал спокойно» (17:01 год.).
Не заперечував факту керування транспортним засобом притягнутий і в ході розгляду апеляційної скарги, повідомляючи при цьому деталі його зупинки працівниками поліції та подальший перебіг їх спілкування. 
Крім цього, ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним автомобілем ні в своїх поясненнях, ні в ході спілкування з працівником поліції, навпаки наголошував на тому, що він їхав спокійно, нічого не порушував, а відтак були відсутні будь-які підстави для зупинки його автомобіля. 
Посилання апелянта на відсутність зафіксованої належним чином його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає помилковим, оскільки в даному випадку має місце «пасивна відмова», тобто коли особа не заперечуючи в категоричні й формі свою відмову від проходження огляду, намагається його уникнути в інший спосіб. Наприклад, затягуваннями співрозмови, висловлення зустрічних вимог, заперечень щодо дій працівників поліції. 
В даному випадку, водій ОСОБА_1 своїми діями сприяв затягуванню проходження процедури огляду у спосіб його небажання давати відповідь на питання поліцейського, задане йому 8 разів про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння та нав`язував йому іншу тему для розмови, яка виходила за рамки з`ясування питання про ймовірне перебування в стані сп`яніння. 
Під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до відповідальності. 
За вказаних обставин, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про невчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КпАП України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили-б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07 жовтня 2022 року, як пропущений з поважних причин.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Октябрського районного суду Полтавської області від 07 жовтня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна