УХВАЛА

27 грудня 2022 року 
м. Київ
справа №420/19060/21
адміністративне провадження № К/990/36559/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Кашпур О.В., Мартинюк Н.М., 
перевіривши касаційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України
на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року 
у справі № 420/19060/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність, дії та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України, в якому просив суд:
-                    визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по грудень 2017 року (включно);
-                    визнати протиправною бездіяльність Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з січня 2018 року (включно) по 28.02.2018 року;
-                    визнати протиправними дії Фінансового управління Генерального штабу Збройних сил України щодо зміни базового місяця (місяця підвищення посадових окладів) для нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 січня 2008 року, при її обчисленні з січня 2018 року по 28.02.2018 року;
-                    зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (код юридичної особи в ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по грудень 2017 року з врахуванням базового місяця (місяця підвищення тарифних ставок окладів) для її нарахування - сiчня 2008 року;
-                    зобов`язати Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України (код юридичної особи в ЄДРПОУ: 22990368) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з врахуванням базового місяця (місяця підвищення тарифних ставок окладів) для її нарахування - січня 2008 року, а за період з 01.03.2018 року по 10.06.2020 року провести донарахування та здійснити виплату індексації грошового забезпечення, із врахуванням раніше проведених виплат та застосовуючи правила, зазначені у абзаці 4 пункту 5 Порядку № 1078.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року позов задоволено повністю.
Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у задоволенні заяви Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду - відмовлено.
Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність, дії та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
У силу пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Вищезазначеному конституційному положенню щодо забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З матеріалів касаційного провадження вбачається, що ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07 лютого 2022 року у задоволенні клопотання Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про відстрочення сплати судового збору - відмовлено, апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року - залишено без руху з наданням скаржнику строку для усунення недоліків шляхом сплати судового збору у розмірі 1362,00 грн.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2022 року апеляційну скаргу Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2021 року повернуто апелянту у зв`язку із неусуненням недоліків апеляційної скарги.
30 вересня 2022 року Фінансове управління Генерального штабу Збройних Сил України повторно подало апеляційну скаргу на вказане рішення.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху із наданням скаржнику строку у 10 днів з дня вручення вказаної ухвали, для подачі до суду апеляційної інстанції заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також надання документу та навести інші підстави поновлення строку на апеляційне оскарження.
Вказану ухвалу суду отримано апелянтом 19 жовтня 2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. 
31 жовтня 2022 року до суду апеляційної інстанції від Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України надійшла заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.
У поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження управління зазначило про введення в Україні воєнного стану та, посилаючись на положення статті 121 КАС України, просило поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.
Дослідивши подану заяву, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Так, відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною 2 статті 295 КАС України визначено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.
Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.
Колегія суддів зазначила, що апелянт у поданому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не зазначив жодної поважної причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження, не вказав на наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку.
Крім того, у клопотанні апелянт лише обмежився цитуванням нормативно-правових актів: Указів Президента України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", статей 118-121 КАС України, що жодним чином не свідчить про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та, відповідно, наявність підстав для поновлення судом такого строку апелянту.
Таким чином, доводи апелянта про поважність причин пропуску процесуального строку, а також об`єктивність перешкод в оскарженні рішення суду у визначений термін, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження.
Інші поважні причини пропуску строку звернення із апеляційною скаргою не підтверджені апелянтом на вимогу апеляційного суду.
Враховуючи, що апелянтом не наведено жодного обґрунтованого аргументу та не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних причин неможливості у встановлені законом строки звернутись до суду апеляційної інстанції із вказаною апеляційною скаргою, у тому числі, пов`язаними з обмеженнями, впровадженими у зв`язку веденням воєнного стану, колегія суддів вирішила, що подане управлінням клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.
У той же час, положення пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України є імперативними та зобов`язують суд, у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Отже, зважаючи на пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та відсутність належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.
У касаційній скарзі скаржник наводить ті ж самі обставини пропуску строку, що і в суді апеляційної інстанції. Так, посилання скаржника на неможливість сплати судового збору не є об`єктивною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Крім того, посилання скаржника на запровадження в Україні воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення пропущеного строку без надання належних доказів. 
При цьому, посилання на сплату судового збору під час апеляційного розгляду за первісною скаргою Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України не може вважатись фактичним усуненням недоліків без надання заяви про усунення недоліків апеляційної скарги.
Разом з тим, скаржником жодним чином не обґрунтовано, чому ним не подано повторну апеляційну скаргу у розумний строк після отримання ухвали про повернення апеляційної скарги від 28 березня 2022 року.
Отже, скаржник у касаційній скарзі не спростовує висновки суду апеляційної інстанції щодо пропуску строку на подання повторної апеляційної скарги або наявності поважних причин для пропуску строку на апеляційне оскарження.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, правильно застосував норми процесуального права (стаття 169, 299 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 169, 296, 299, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі № 420/19060/21 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльність, дії та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                               В. Е. Мацедонська 
Судді                                                                                                                   О. В. Кашпур
                                                                                                                            Н. М. Мартинюк