УХВАЛА

30 січня 2023 року 
м. Київ

справа № 215/1045/21
адміністративне провадження № К/990/1161/23 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі №215/1045/21 за позовом ОСОБА_1 до медичного директора Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Бурової Ірини Михайлівни про визнання протиправною бездіяльності,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року, позовну заяву повернуто позивачу.
Не погодившись із вказаними судовими рішеннями,   ОСОБА_1 подав касаційну скаргу.
За наслідками автоматизованого розподілу судової справи вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача - Рибачука А.І., суддів: Мороз Л.Л.,  Бучик А.Ю., про що складено протокол 09 січня 2023 року.
До відкриття касаційного провадження у цій справі суддею-доповідачем Рибачуком А.І., суддями: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю. заявлено самовідводи від участі у розгляді справи за цією касаційною скаргою у зв`язку з порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а саме, без врахування спеціалізації.
Ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2023 року заяви суддів Рибачука А.І., Мороз Л.Л., Бучик А.Ю. про самовідвід задоволено. Відведено суддів Рибачука А.І., Мороз Л.Л., Бучик А.Ю. від участі у розгляді справи №215/1045/21.
За наслідками автоматизованого розподілу судової справи вказану скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: судді-доповідача -  Губської О.А., суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Білак М.В., про що складено протокол 25 січня 2023 року.
Перевіривши вказану касаційну скаргу, Суд дійшов висновку про її повернення, виходячи з такого.
Відповідно до частини другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
За правилами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України є повернення такої скарги.
Отже, підставами касаційного оскарження можуть бути помилки судів першої та (або) апеляційної інстанцій лише в питаннях права (застосування норм матеріального та дотримання норм процесуального права), але не в питаннях факту.
У свою чергу, порушення норм права може виявлятися у: застосуванні норми, яку не належало застосовувати у відповідній ситуації; незастосуванні норми, яку належало застосувати; наданні застосованій нормі неправильного тлумачення.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить виклад фактичних обставин справи, указівку скаржника на те, що оскаржуваними судовими рішеннями порушено його права, вимогу до суду про скасування судових рішень. Однак касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки в порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено, яку саме норм матеріального права застосовано судами не правильно, чи яку норм процесуального права порушено, а також у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332 КАС України,
у х в а л и в:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2022 року у справі №215/1045/21 повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	О.А. Губська