КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                         
єдиний унікальний номер справи 361/7716/19
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/268/2022
                                                              
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М                            У К Р А Ї Н И
 
            06 вересня 2022 року                                                                                     м. Київ
 
            Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                судді - доповідача                             Білич І.М.
                              суддів:                                               Коцюрби О.П., Слюсар Т.А.
                                при секретарі                                     Мельник Ю.О.
            
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г.,
по цивільній справі № 361/7716/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фактор Онлайн», Приватного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Іваненко Олег Валерійович, про припинення заборони на нерухоме майно, -
в с т а н о в и л а:
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом, за результатами розгляду якого просила припинити заборону №3279202 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 38,7 м.кв., житловою площею 20,10 кв.м.; припинити іпотеку № 2744 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, інше речове право на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що  31 травня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», як кредитором та ОСОБА_2 , як позичальником було укладено кредитний договір № 266, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 18 000 доларів США, зі сплатою 14% річних, з терміном повернення кредиту до 31 травня 2011 року. Того ж дня на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та нею як майновим поручителем  укладено іпотечний договір за умовами якого вона передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 
Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2009 року  було стягнуто солідарно з  ОСОБА_2  та позивача заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 72748 грн. 54 коп. та судові витрати.
 
Оскільки, на час звернення з  даним позовом до суду вона повністю як майновий поручитель виконала рішення суду і погасила всю суму заборгованості, то вважала, що кредитний договір припинив свою дію у зв`язку з повним його виконанням, отже іпотека, яка має похідний характер від основного зобов`язання, також є припиненою, то і відповідно слід зняти з даного нерухомого майна обтяження, яке внесеного до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
 
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2021 рокув задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фактор Онлайн», Приватного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Іваненко Олег Валерійович, про припинення заборони на нерухоме майно - відмовлено.
 
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просила рішення суду скасувати, прийнявши нове про задоволення позову в повному обсязі.
Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначаючи, що суд не звернув увагу на те, що припинення зобов'язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином, а оскільки основне зобов'язання за кредитним договором було виконане у повному обсязі, тобто належним чином, то кредитний договір припинив свою дію достроково у зв'язку з фактичним виконанням судового рішення про стягнення всієї суми основного боргу. При цьому, обставини котрі свідчать про повне повернення боргу встановлені судовим рішенням, а відтак є преюдиційними. Крім того, відповідач жодним чином не спростував факту повного повернення заборгованості за основним зобов'язанням по кредитному договору перед ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк». Отже, вважає твердження банку про наявність боргу у вигляді нарахованих тіла кредиту, відсотків, пені необґрунтованим, оскільки дія кредитного договору припинилась.
 
У відзиві на апеляційну скаргу представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Фактор Онлайн» - адвокат Оселедець Т.В. просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення без змін.
 
Представник  позивача приймаючи участь в судових засіданням підтримала подану апеляційну скаргу та просила суд її задовольнити.
Інші учасники справи будучи повідомленими належним чином про  день і час розгляду справи в суді, в  судове засідання не з`явилися, поважність причин своєї неявки суду не повідомили.
            Колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності осіб що не з`явилися в силу положень ст. 372 ЦПК України. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
 
Так судом при розгляді справи встановлено, що 31 травня 2006 року між ВАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», як кредитором та ОСОБА_2 , як позичальником було укладено кредитний договір № 266, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 18 000 доларів США, зі сплатою 14% річних, з терміном повернення кредиту до 31 травня 2011 року.
31 травня 2006 року на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та майновим поручителем ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Іваненко О.В. за реєстровим номером заборони № 2743, за умовами якого остання передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 38,7 м.кв., житловою площею 20,10 кв.м., що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02 серпня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г.
31 травня 2006 року за № 3279202 в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено заборону відчуження вказаного вище нерухомого майна,  реєстратором: приватним нотаріусом Броварського міською нотаріального округу Іваненко О.В..
 
Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2009 року стягнуто солідарно з  ОСОБА_2  та  ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 72748,54 грн.  та судові витрати.
Відповідно до постанови правління Національного банку України від 19 березня 2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».
У червні 2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіна М.А. звернулась з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2017 року провадження у справі за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» Славкіної М.А. до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в частині стягнення з  ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнського Акціонерного Банку» заборгованості за кредитним договором № 266 від 31 травня 2006 року в сумі 403207, 69 грн. - закрито.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2017 року позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної М.А. задоволено частково.
 В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №266 від 31 травня 2006 року у розмірі 403207, 69 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 5601, 32 долари США, заборгованість за відсотками у розмірі 7125,04 доларів США, а всього у розмірі 12726,36 доларів США, що станом на 31 травня 2016 року еквівалентно 320271,60 грн., а також штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 31 травня 2015 року по 31 травня 2016 року у розмірі 82936,09 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 38,70 кв.м., житловою площею 20,10 кв.м., що належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02 серпня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Писаним В.Г. за реєстровим номером 726, шляхом її продажу ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку».
Рішенням Апеляційного суду Київської області у справі 361/3602/16-ц від 03 серпня 2017 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2017 року, скасоване та ухвалене нове рішення яким в позові Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіній М.А. про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено у зв`язку з пропуском з боку Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації ПАТ "Всеукраїнський акціонерний банк" Славкіна М.А. строків позовної давності.
Згідно постанови Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області від  26 вересня 2019 року   було закінчено виконавче провадження № 49245740, так як борг в сумі 73596,03 грн. на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» повністю сплачений.
Відмовляючи у задоволенні позову про припинення заборони на нерухоме майно, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, шляхом подачі позову про зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення відповідних записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек.
Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив  обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну при роду спірних  правовідносин і закон який  їх регулює.
Доводи апеляційної скарги в частині того, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредиту, а отже після 31 травня 2011 року нарахування відсотків на тіло кредиту не передбачено та іпотекою не забезпечувалося, а відтак сплата ОСОБА_1 боргу у повному обсязі  та  припинення кредитного зобов`язання зумовлює припинення іпотеки з огляду на її похідний характер, на думку колегії суддів не можуть бути підставою для скасування судового рішення виходячи з обсягу заявлених позовних вимог.  
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання. 
За умовами  укладеного  кредитного договору № 266 від 31 травня 2006 року, а саме п.7.5 зазначається, що цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Згідно до умов укладеного іпотечного договору укладеного між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та майновим поручителем ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) від 31 травня 2006 року,  а саме: п. 6.1.-6.2.5. визначається, що іпотека виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Іпотека припиняється у разі: припинення дії  кредитного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до норм чинного законодавства та цього договору іпотеки; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, визнання цього договору недійсним, знищення (втрати) предмета іпотеки - в порядку, передбаченому п.4.4. цього договору.
В п. 9.3. зазначається, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і нотаріального посвідчення та діє до повного виконання позивальником зобов`язання за кредитним договором.
Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої ст. 17 Закону України  «Про іпотеку» , пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини ст. 593 ЦК України).
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (ст.599 ЦК України).
За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16;  постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц).
 
Згідно постанови Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області про закінчення виконавчого провадження № 49245740 від 26 вересня 2019 року, встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2- 4188/2009, виданого 14 вересня 2010 року про солідарне стягнення боргу з боржника ОСОБА_5 га ОСОБА_4 , у розмірі 73596,03 грн. - закінчено, так як борг в сумі 73596,03 грн. на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» повністю сплачений.
 Тобто є підстави вважати, що рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2009 року виконано.
 
Обмеження речових прав на нерухоме майно (обтяження нерухомого майна) - це обмеження або заборона розпорядження нерухомим майном, установлена відповідно до правочину (договору), закону або актів органів державної влади, місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом (абзац п`ятий частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у редакції, чинній на момент укладення іпотечного договору).
Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»).
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном.
 
Відповідач жодним чином не спростував факту повного повернення позивачем кредитних коштів та виконання основного зобов'язання по кредитному договору перед відповідачем.
Таким чином, в силу вимог ст.ст.526, 599 ЦК України зобов'язання за кредитним договором припинилося його виконанням проведеним боржником належним чином у спосіб оплати боргу, визначеного рішенням про дострокове припинення зобов'язань.
 
Однак, звертаючись з позовом до суду, позивач за результатами розгляду  справи просила постановити рішення  про припинення заборони на нерухоме майно.
 
Проте, колегія суддів  вважає, що доводи апеляційної скарги та позовні вимоги про визнання припиненими кредитних зобов`язань у спосіб постановлення про це рішення суду безпідставні, оскільки згідно із ч.1 та ч.2 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а не  рішенням суду. 
Вказаний спосіб захисту не забезпечує, жодним чином захисту порушеного права позивача та скасування заборони щодо майна позивача та є обставиною, яка підлягає встановленню під час вирішення вимог, що до припинення зобов'язання за договором  іпотеки.
 
З урахуванням того, що інші доводи апеляційної скарги, є ідентичними доводам позовної заяви, яким суд надав належну оцінку, висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи позивача, при цьому враховуючи, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог ст.ст. 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування за наведених доводів апеляційної скарги відсутні.
 
            Керуючись ст.ст. 367, 368, 372, 374, 375,  381-383, 384, 387  ЦПК України, колегія суддів,-
 
постановила:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2021 року  залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту  судового рішення.
 
             Суддя - доповідач:
 
  Судді: