Номер провадження: 33/813/148/23
Номер справи місцевого суду: 522/11442/22 
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2023 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Янковської Ю.Л.,
особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
представника - Спічака В.О.,
потерпілого – ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання апеляційної скарги на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,
встановив:

Оскаржуваною постановою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. в дохід держави.
На вищевказану постанову суду 30 грудня 2022 року  засобом поштового зв`язку ОСОБА_1 до суду було направлено апеляційну скаргу, в якій вона просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Також, в апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що вона не приймала участь у розгляді даної справи в суді через грубі порушення норм процесуального права, що були допущені судом першої інстанції. Про існування оскаржуваного рішення вона дізналась лише 19.10.2022 року, тобто після спливу строку на його апеляційне оскарження.
Крім того, оскільки вона є особою із інвалідністю першої групи, з метою отримання безоплатної вторинної допомоги для підготовки апеляційної скарги ОСОБА_1 звернулась до Одеського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, після чого 26.10.2022 року їй був призначений адвокат. 31.10.2022 року адвокат звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою про ознайомлення із матеріалами справи, з якими йому було надано можливість ознайомитись 03.11.2022 року. За вказаних обставин апелянтом був пропущений строк на апеляційне оскарження із поважних та незалежних від нього причин, у зв`язку із чим ОСОБА_1 просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2022 року.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, вислухавши доводи учасників провадження, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення клопотання за таких підстав.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо особа не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова суду проголошена 05 жовтня 2022 року без участі ОСОБА_1 .
Після ознайомлення 19.10.2022 року ОСОБА_1 з матеріалами справи та отриманням копії вказаної постанови суду, з метою отримання правової допомоги, оскільки вона є особою із інвалідністю першої групи «Б», пересувається за допомогою ходунків, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК, апелянт звернулась до Одеського міського центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що після ознайомлення адвокатом Спічаком В.О. з матеріалами справи 03.11.2022 року вони узгоджували лінію захисту, вносили виправлення до апеляційної скарги, після чого лише наприкінці грудня вона отримала від центру правової допомоги апеляційну скаргу, яку 30.12.2022 року було скеровано засобами поштового зв`язку до суду. 
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
До того ж, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція), кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справі «Bellet v. France»).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).
Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 5 грудня 2018 року (справа № 11-989заі18) зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.
Разом із цим необхідно зважати на права скаржників на компетентне та ефективне юридичне представництво, а також на позитивні зобов`язання держави, які витікають з пункту «d» частини 3 статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року (Пакт) та пункту «с» частини 3 статті 6 Конвенції.
Отже, враховуючи що право доступу до суду апеляційної інстанції для оскарження рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий судовий розгляд, апеляційний суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду та існування підстав для його поновлення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,суддя апеляційного суду

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2022 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.
Призначити розгляд справи на 23 січня 2023 року на 09 годину.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                          І.А. Артеменко