ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2023 року                          м. Чернівці 

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою адвоката Гончарука В.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26.12.2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :

       Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26.12.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 496,20 гривень. 
       Згідно постанови суду, 10.12.2022 року о 16.39 год. ОСОБА_1 в м. Чернівці по вул. Героїв Майдану поблизу буд. №182, керував транспортним засобом «Ауді 100» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП. 
       На вказану постанову суду адвокат Гончарук В.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
       На обґрунтування своїх вимог вказував, що 26.12.2022 року не було розгляду справи, суд пояснень ОСОБА_1 та його захисника не слухав. Їм повідомив працівник суду, що ОСОБА_1 буде притягнуто до 
ЄУНСС 727/11580/22 провадження №33/822/39/23 головуючий у 1 інстанції Літвінова О.Г. 
адміністративної відповідальності і вони можуть звертатись до апеляційного суду. Вважає, що ОСОБА_1 фактично був позбавлений права на захист, оскільки суд не вислухав пояснення ні ОСОБА_1 , ні його адвоката. 
       Посилався на те, що дійсно ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції за керування автомобілем без пристебнутого паска безпеки. ОСОБА_1 визнав, що він дійсно не пристебнутий та надав на вимогу поліцейських всі документи. Перевіривши документи водія по «базі», поліцейський повідомив, що раніше ОСОБА_1 притягався до відповідальності за ст.130 КУпАП. Надалі працівники поліції, без жодного на те дозволу, провели фактично обшук у сумці ОСОБА_1 , вимагали вивернути на капот їх авто всі речі, які були у сумці. Надалі поліцейський, посвітивши ліхтариком в очі водія, сказав, що у нього присутні ознаки алкогольного/наркотичного сп`яніння, при цьому не повідомили, які саме ознаки. Однак, на думку апелянта, на відеозаписі, чітко видно, що у ОСОБА_1 немає жодних ознак сп`яніння, ні тремтіння рук, ні почервоніння обличчя, сам він поводив більш ніж адекватно.
       Вказував також, що ОСОБА_1 проїхав з поліцейськими до медичного закладу, однак через фізіологічні процеси не зміг здати аналіз сечі. Але лікар у своєму висновку вказав, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду. Звертає увагу, що ОСОБА_1 не заперечував щодо відібрання у нього крові чи будь-якого іншого способу проведення дослідження. 
       Стверджує, що свідки, які знаходились цілий день поряд з ОСОБА_1 , можуть підтвердити, що останній був тверезим та у нього були відсутні ознаки будь-якого сп`яніння. Але працівники поліції під час складання протоколу, перебування у медичному закладі та під час всього спілкування з водієм свідків не забезпечили. 
       Просить врахувати, що схожі ситуації з ОСОБА_1 вже траплялись, що дає йому підстави вважати, що працівники поліції внесли ОСОБА_1 до якоїсь незрозумілої «бази» та намагаються незаконно та безпідставно притягнути його до відповідальності за ст. 130 КУпАП. 
       Апелянт також посилався на те, що у разі реальної наявності у ОСОБА_1 ознак сп`яніння, його мали б відсторонити від керування транспортним засобом, але цього зроблено не було. Адвокатом було долучено копії постанов Шевченківського районного суду, які, на його думку, свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. 
Заслухавши ОСОБА_1 та його представника адвоката Гончарука В.В., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до Наказу МВС України та МОЗ України «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
З переглянутого в апеляційній інстанції відеозапису, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим водієві було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичній установі, а саме в ЧОНД. 
За час перебування з ЧОНД водій ОСОБА_1 не надав лікарю цієї установи біологічну речовину для проведення лабораторного дослідження. пояснюючи це тим, що він не може її надати. 
При цьому суд зауважує, що лікарем було опитано ОСОБА_1 , чи є у нього вади здоров`я, через які він не може здати біологічну речовину, на що ОСОБА_1 заперечив наявність будь-яких проблем із здоров`ям. 
Відповідно до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.12.2022 року, огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з його відмовою ( а.с.3).
У відповідності до вимог п. 2.5  ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 12.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, відповідно до встановленого законом порядку. Якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Диспозицією ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Оскільки ОСОБА_1 не надав біологічного середовища (зразків) для проведення лікарем лабораторного дослідження, з метою встановлення чи заперечення перебування останнього в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, вважаю, що судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. А тому твердження апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, є помилковим.
Що стосується доводів апелянта про не залучення свідків, то вони є необґрунтованими, оскільки ст.266 КУпАП передбачено залучення свідків тільки у разі неможливості застосування поліцейськими спеціальних технічних засобів відеозапису. Оскільки працівниками поліції вівся безперервний відеозапис на технічні засоби, залучення свідків в цьому випадку є необов`язковим.
Що стосується доводів апелянта про внесення відомостей щодо ОСОБА_1 до «незрозумілої бази» патрульної поліції, то вони не приймаються судом до уваги, оскільки це питання не є предметом розгляду в цьому провадженні. З відповідним зверненням ОСОБА_1 чи його представник можуть звернутись до Управління патрульної поліції для отримання зазначеної інформації. 
Порушень вимог закону, які б свідчили про незаконність прийнятого рішення та ставили під сумнів доведеність  винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не виявлено. 
Постанова суду є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає. 
       На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

                                П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні апеляційної скарги адвоката Гончарука В.В. відмовити, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 26.12.2022 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, залишити без змін.
       Постанова оскарженню не підлягає.

       Суддя                                 В.Ф.Кифлюк
       Копія. Згідно з оригіналом: суддя