ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/1994/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач),  суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року (суддя 1-ї інстанції Ільков В.В.) в адміністративній справі №160/1994/22 за позовом скаргу ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання протиправними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:
08.01.2022р. позивач звернулась до суду з позовом до Личківської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської, з урахуванням уточнень від 17.02.2022р., про визнання протиправним та скасування рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 05.09.2019р. за № 470-20/VІІ «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби», в частині включення відповідачем раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим № 1222384000:01:002:1267 до переліку земельних ділянок, переданих Відповідачу з державної власності, для подальшого їх об 'єднання з метою створення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби (з кодом 01.08 згідно КВЦПЗ), на підставі наданого дозволу за цим рішенням відповідача; визнання протиправним та скасування рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області від 02.06.2021р. за №319-5/VІІІ «Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби», в частині включення відповідачем раніше сформованої земельної ділянки з кадастровим №1222384000:01:002:1267 до складу новоствореної земельної ділянки площею 98,1227 га з кадастровим №1222384000:01:002:1406 за рахунок земель сільськогосподарського призначення, переданих з державної власності до комунальної власності.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року у задоволенні позову відмовлено.
На вказане рішення суду першої інстанції позивачем подана апеляційна  скарга, в якій позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм процесуального та матеріального  права, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення. Так, судом не надано належної оцінки доводам позивача, що оскаржені рішення прийнято з порушенням процедури та норм законодавства.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні.  Зокрема також зазначає про пропуск позивачем строку звернення до суду.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.
Колегія суддів переглядаючи судове рішення  доходить наступного  висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 18.06.2018 року № 4-2440/15/18 СГ позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення (пасовищ) державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за межами населених пунктів.
На замовлення позивача, було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області площею 2,00 гектари.
Висновком експерта державної експертизи Головного управління Держгеокадастру в Харківській області від 16.01.2019 року №380/82-19 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, проект землеустрою, який було надано позивачем, визнано таким, що відповідає вимогам чинного земельного законодавства та прийнятим нормативно-правовим актам та погоджено.
22.03.2019 року позивачем отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-1208343262019, згідно якого відомості про обмеження у використанні земельної ділянки кадастровий номер 1222384000:01:002:1267, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 не зареєстровані.
Позивач звернулася до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області із заявою щодо затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та за результатами розгляду такої заяви позивачу від ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області надано відповідь, оформлену листом від 10.05.2019 року №Ц-2336/0-1569/0/20-19, зі змісту якої видно, що відповідно до   розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року №60-р передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність здійснюється за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Личківська сільська рада увійшла в Личківську сільську об`єднану територіальну громаду.
Виходячи із вищезазначеного Головне управління запропонувало позивачу звернутися до Личківської сільської об`єднаної територіальної громади для отримання погодження та надати повторно проект для затвердження.
У подальшому позивач звернулася до Личківської сільської ради із заявою про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації та надання у власність.
14.09.2020 року Личківською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області прийняте рішення за №1043-20/VII, яким ОСОБА_2 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі в приватну власність, площею 2,000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами населеного пункту виконавчого комітету Личківської сільської ради в зв`язку з тим, що:
- дозвіл на розробку документації із землеустрою був наданий ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області без погодження Личківської сільської ради, та без врахування звернення ради про резервування земельних ділянок для створення громадських пасовищ;
- розташування зазначеної у клопотанні земельної ділянки співпало із земельною ділянкою, яка передбачена для громадських пасовищ;
- бажане місце розташування земельної ділянки, зазначене заявником у клопотанні та проекті землеустрою, не відповідає вимогам та принципам техніко-економічного розвитку Личківської територіальної громади, зокрема: захисту і задоволення потреб мешканців громади у створенні громадського пасовища (яким вони добросовісно, відкрито і безперервно користувалися більше 15 років); збереження та примноження поголів`я худоби на території громади; стимулюванні створенню, розвитку та діяльності сімейних ферм.
Вказане рішення відповідача, позивач оскаржила в судовому порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року по справі №160/4379/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області №1043-20/VII, прийняте 14.09.2020 року, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером №1222384000:01:002:1267 у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га., за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації. Зобов`язано Личківську сільську раду Магдалинівського району Дніпропетровської області, у строк визначений чинним законодавством, повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки з кадастровим номером №1222384000:01:002:1267, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (за межами населених пунктів), у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року в частині відмовлених позовних вимог скасовано та прийнято нову постанову в цій частині, якою позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволено. Зобов`язано Личківську сільську раду Магдалинівського району Дніпропетровської області, у строк визначений чинним законодавством, затвердити проект землеустрою про відведення земельної ділянки з кадастровим 1222384000:01:002:1267, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (за межами населених пунктів), у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства. В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 залишено без змін.
Враховуючи судові рішення, позивач звернулася до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області із заявою про затвердження погодженого проекту землеустрою щодо відведення вищевказаної земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації із наданням її у приватну власність позивача.
05.09.2019 року Личківською сільською радою було прийнято рішення «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби», у тому числі і спірної земельної ділянки з кадастровим номером №1222384000:01:002:1267.
02.06.2021 року відповідачем було прийнято рішення «Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби», у тому числі і спірної земельної ділянки з кадастровим номером №1222384000:01:002:1267.
Позивач не погодившись із зазначеними рішеннями, та вважаючи їх такими, що прийняті з порушенням норм законодавства та процедурою, що передує прийняттю таких, звернулась до суду із зазначеним позовом
Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого.
Переглядаючи судове рішення колегія суддів доходить таких висновків.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивачу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області 18.06.2018р. було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення (пасовищ) державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за межами населених пунктів.
Після виготовлення такої документації, позивач звернулась до вказаного органу для затвердження такої. Проте ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області повідомило позивача, що відповідно до розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року №60-р передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність здійснюється за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Личківська сільська рада увійшла в Личківську сільську об`єднану територіальну громаду.
14.09.2020р. Личківською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області прийняте рішення за №1043-20/VII, яким ОСОБА_2 у затверджені проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та передачі в приватну власність, площею 2,000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що послугувало підставою зверненню позивачем до суду.
У справі №160/4379/21 рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року по справі №160/4379/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області №1043-20/VII, прийняте 14.09.2020 року, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером №1222384000:01:002:1267 у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2,0 га., за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, із земель комунальної власності у межах норм безоплатної приватизації. Зобов`язано Личківську сільську раду Магдалинівського району Дніпропетровської області, у строк визначений чинним законодавством, повторно розглянути питання щодо затвердження проекту землеустрою про відведення земельної ділянки з кадастровим номером №1222384000:01:002:1267, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Личківської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (за межами населених пунктів), у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 року в частині відмовлених позовних вимог скасовано та прийнято нову постанову в цій частині, якою позовні вимоги ОСОБА_1 , задоволено. Зобов`язано Личківську сільську раду Магдалинівського району Дніпропетровської області, у строк визначений чинним законодавством, затвердити проект землеустрою про відведення земельної ділянки з кадастровим 1222384000:01:002:1267, площею 2,0 га, яка знаходиться на території Личківськой сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (за межами населених пунктів), у власність гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства. В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2021 залишено без змін.
Позивачу було видано виконавчий лист у вказаній справі. Постановою державного виконавця від 25.11.2021р. було відкрито ВП№67648135 за виконавчим листом №160/4379/21.
Постановою державного виконавця від 27.01.2022р. ВП№67648135 закінчено відповідно до п.11 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», а саме, боржник не виконав рішення, яке неможливо виконати без участі боржника.
Як зазначає позивач,  їй стало відомо, що земельної ділянки, за кадастровим номером, що міститься у її технічній документації проекту землеустрою вже не існує, враховуючи рішення відповідача від 05.09.2019 року №470 Личківською сільською радою було прийнято рішення «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби», шляхом об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, у тому числі і спірної земельної ділянки з кадастровим номером №1222384000:01:002:1267, що зазначена у проектній документації позивача. крім того, 02.06.2021 року відповідачем було прийнято рішення «Про затвердження проекту землеустрою на складання проекту відведення земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби», до складу якої увійшла земельна ділянка з кадастровим номером №1222384000:01:002:1267, що зазначена у проектній документації позивача.
Таким чином, позивач звернулась із зазначеним позовом до суду, оскільки саме такі рішення є перешкодою у затвердженні проекту землеустрою, що виготовлений на замовлення позивача.
Верховний Суд у постанові від 14.02.2022 у справі №200/9772/18-а зазначав, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Такий правовий висновок наведено й у постанові Верховного Суду України від 15.12.2015 у справі №800/206/15.
Порушення прав та інтересів слід відрізняти від порушення закону. Підставою звернення до суду є протиправні рішення (дії чи бездіяльність), які порушують права (свободи чи інтереси) конкретної особи. Саме лише порушення закону, яке не призводить до порушення прав особи, не дає підстав для задоволення позову такої особи.
Проте, про наявність рішення відповідача від 05.09.2019 року №470 позивачу було відомо, що вбачається з рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 року по справі №160/4379/21.
Новоутворена земельна ділянка, площею 98,1227 га, кадастровий номер 1222384000:01:002:1406, була зареєстрована 25.05.2021 року, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-1216009842021 від 25.05.2021 року.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що наявність у позивача розробленого проекту землеустрою сама по собі не породжує у нього будь-яких прав щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером 1222384000:01:002:1267, і так само не обмежує будь-яким чином речові права Личківської сільської ОТГ на вказану земельну ділянку комунальної власності.
Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.
Частиною першої статті 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” обумовлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 ст. 59 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”).
Доказів, які б давали підстави визнати оскаржені рішення незаконними, суду не подані.
Частиною 11 ст. 59 вказаного закону, унормовано, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України "Про доступ до публічної інформації", крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.
Абзацом другим частини першої статті 10-1 Закону України “Про доступ до публічної інформації” передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.
Законом України “Про доступ до публічної інформації” визначено, що неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону є підставою для притягнення винної особи до відповідальності. Проте, це не є підставою для скасування оскарженого рішення згідно із Законом України “Про доступ до публічної інформації”.
Таким чином, підстави наведені позивачем про скасування оскаржених рішень в частині, колегія суддів відхиляє.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують,    підстави для скасування судового рішення відсутні.   
Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2022 року в адміністративній справі №160/1994/22 – залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак