УХВАЛА

13 лютого 2023 року 
м. Київ
справа № 320/16250/21
адміністративне провадження № К/990/4630/23 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Чумаченко Т.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року в справі №320/16250/21 за позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дан Стар» про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності,

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2023 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року в справі №320/16250/21.

Вирішуючи питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд встановив наступне.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

З аналізу наведених норм вбачається, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України - відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Посилається на те, що суди неправильно застосували норми матеріального права, а саме - підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої   статті 328 КАС України   скаржник повинен вказати: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

При цьому норма права, щодо правильного застосування якої відсутній висновок Верховного Суду, повинна врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо її застосування мало ставитися перед судами попередніх інстанцій в межах правових підстав позову, але суди таким підставам позову не надали оцінки у судових рішеннях або надали, як на думку скаржника, неправильно.

Водночас подана касаційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитування норм податкового законодавства та незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права, що не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

За таких обставин доводи касаційної скарги не містять належного правового обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення, яка передбачена пунктом 3 частини четвертої   статті 328 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України   касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу дотримання решти вимог, які визначені   статтею 330 КАС України.

Отже, касаційна скарга підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись положеннями статей   328,   330,   332,   359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 січня 2023 року в справі №320/16250/21 повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           Т. А. Чумаченко