Справа № 303/3847/13-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

21 березня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В. 
суддів: Куштана Б.П., Джуги С.Д. 
з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2022 року, постановлену головуючим суддею Полянчук Б.І., у справі за заявою Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересовані особи: ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі та видачі дубліката виконавчого листа

встановив:

У серпні 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по справі №303/3847/13 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості.
Заява мотивована тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.01.2013 стягнуто солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» суму 410 517,13 гривень, що становить 51 359,58 доларів США та 3 441,00 гривень судового збору. 
Згідно Договору № GL48N718070_I_6 про відступлення прав вимоги від 30.07.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., зареєстрованого в реєстрі за №1456, право вимоги за кредитним договором №241/07-2007 від 27.07.2007, укладеним з ВАТ КБ «Надра» перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» - новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2021 року по справі №303/3847/13-ц (провадження №6/303/151/21) було постановлено замінити сторону стягувана з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні №52389192 з примусового виконання виконавчого листа №2/303/1895/13, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Вищезазначеною ухвалою суду було вирішено питання щодо заміни сторони стягувана з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» саме у виконавчому провадженні №52389192 боржник ОСОБА_1 без заміни сторони стягувача стосовно іншого боржника ОСОБА_2 .
Вищевказане виконавче провадження завершене 31.03.2016 за статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження», так як згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03.06.2014 встановлено заборону на примусове стягнення на майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України, за споживчими кредитами, наданими йому в іноземній валюті, а тому, звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки - неможливо, а будь якого іншого майна, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено. 
У кредитній справі, яку було передано від ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», виконавчий лист Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області по справі № 303/3847/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» боргу у розмірі 410 517,13 гривень, що становить 51 359,58 доларів США та 3 441,00 гривень судового збору, а разом 413 958,13 гривень відсутній, що засвідчено актом від 12.03.2021 огляду матеріалів кредитної справи №1/03-2008 від 03.03.2008. 
На виконанні приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. перебувало виконавче провадження №66161141 по стягненню боргу з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» з примусового виконання виконавчого напису за р.№1320, вчиненого ПН Дніпровського МНО Ричкою Ю.О. станом на момент подачі даної заяви виконавче провадження №66161141 завершене згідно постанови про закінчення виконавчого провадження М266161141 від 24.11.2021. При цьому, згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 10.08.2022 виконавчий лист не перебуває на виконанні в органах державної виконавчої служби чи на виконанні у приватних виконавців.
З врахуванням наведеного ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» просило суд замінити сторону стягувача з ПАТ «Комерційний банк «Надра», як вибулої сторони, на його правонаступника, а саме: ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому листі по справі №303/3847/13-ц (боржник: ОСОБА_2 ), який видавався Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області та видати дублікат виконавчого листа по справі №303/3847/13-ц про стягнення солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Надра» суму 410 517,13 гривень, що становить 51 359,58 доларів США та З 441,00 гривень судового збору, стосовно боржника ОСОБА_2 - стягнення боргу у розмірі 410 517,13 гривень, що становить 51 359,58 доларів США та 3 441,00 гривень судового збору. 

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2022 року заяву задоволено частково.
Замінено сторону стягувача з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому листі від 25 червня 2013 року відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25 січня 2013 року по цивільній справі № 303/3847/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк “Надра” в особі Відділення ПАТ КБ “Надра” Ужгородське РУ до ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
У задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» подало апеляційну скаргу, в якій просить в частині відмови в задоволенні заяви скасувати таку та постановити в цій частині нове судове рішення про задоволення заяви. 
З листа від 15.07.2022 за №1797/2.2-22/610 УЗПВР слідує, що на виконанні відділу державної виконавчої служби у місті Мукачеві Мукачівського району Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано - Франківськ) перебувало виконавче провадження №52388735 по стягненню боргу з ОСОБА_2 а на користь ПАТ «КБ «Надра» з примусового виконання виконавчого листа по справі №303/3847/13-ц.
Вищевказане виконавче провадження завершене 31.03.2016 за статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» (так як згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03.06.2014 встановлено заборону на примусове стягнення на майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України, за споживчими кредитами, наданими йому в іноземній валюті, а тому звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки - неможливо, а будь - якого іншого майна, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено.
При цьому, в кредитній справі, яку було передано від ПАТ «КБ «НАДРА» до ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», виконавчий лист Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області по справі №303/3847/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» боргу розмірі 410 517,13 гривень, що становить 51 359,58 доларів США та 3 441,00 гривень судового збору, а разом 413 958,13 гривень відсутній (акт від 12.03.2021 року огляду матеріалів кредитної справи №1/03-2008 від 03.03.2008).
На виконанні приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М. перебувало виконавче провадження №66161141 по стягненню боргу з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» з примусового виконання виконавчого напису за р.№1320, вчиненого ПН Дніпровського МНО Ричкою Ю.О. (станом на момент подачі даної заяви виконавче провадження №66161141 завершене згідно постанови про закінчення виконавчого провадження №66161141 від 24.11.2021 року).
При цьому, згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, станом на 05.12.2022 виконавчий лист не перебуває на виконанні в органах державної виконавчої служби чи на виконанні у приватних виконавців. Як вбачається із листа від 15.07.2022 за №1797/2.2-22/610 встановити детальну інформацію щодо вжитих державним виконавцем заходів щодо виконання зазначеного рішення суду не являється можливим, оскільки останнє (ВП 52388735) знищено.
Повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» - висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 22.09.2021 року у справі №«240/10258/19, від 29.10.2020 року у справі №2916/922/16, від 27.05.2021 року у справі №«303/2642/20.
Про існування постанови про повернення виконавчого документа стягувану №52388735 від 31.03.2016, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» стало відомо із листа від 15.07.2022 за №1797/2.2-22/610 УЗПВР.
Враховуючи підстави повернення виконавчого документа стягувачеві (згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03.06.2014 встановлено заборону на примусове стягнення на майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України, за споживчими кредитами, наданими йому в іноземній валюті, а тому звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки - неможливо, а будь якого іншого майна, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено»), трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до виконання розпочався з 28.09.2021, з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі №727/1256/16-ц, постанові Верховного Суду від 11.11.2021 року у справі №2-5827/2010, постанові Верховного Суду від 26.05.2021 року у справі №541/1213/14-ц, ухвалах Верховного Суду від 19.11.2020 року у справі №913/518/13-г, від 02.12.2020 року у справі №913/869/14
Ураховуючи викладене, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулось із заявою про видачу дубліката виконавчого документа щодо боржника ОСОБА_2 в межах строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апелянтом не оскаржується ухвала в частині заміни сторони у виконавчому провадженні, а тому в цій частині ухвала суду апеляційним судом не переглядається.
Як зазначено в статтях 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року (далі - Конвенція).
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», та ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).
Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захисті відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.
У розумінні практики Європейського суду частина перша статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.
У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Згідно зі статтею 1 Закону України N1404-VIII від 02.06.2016 "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.01.2013 із ОСОБА_2 стягнуто на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське суму 410 517,13 грн, що становить 51359,58 дол. США (п`ятдесят одна тисяча триста п`ятдесят дев`ять доларів США 58 центів) (в т.ч. 36027,22 доларів США – прострочена заборгованість по кредиту, 10363,27 доларів США - відсотки, 1234,09 доларів США – пеня, 3735 доларів США – штраф) заборгованості за договором кредиту від 03.03.2008 р. №1/03-2008, а також суму 3441 грн. (три тисячі чотириста сорок одна гривня) у відшкодування судових витрат.
Згідно бази даних автоматизованої системи документообігу суду 25.06.2013 Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області видано виконавчий лист про стягнення солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі Відділення ПАТ КБ «Надра» Ужгородське РУ суму 410 517,13 грн, що становить 51359,58 дол. США (в т.ч. 36027,22 доларів США – прострочена заборгованість по кредиту, 10363,27 доларів США - відсотки, 1234,09 доларів США – пеня, 3735 доларів США – штраф) заборгованості за договором кредиту від 03.03.2008 р. №1/03-2008, а також суму 3441 грн. (три тисячі чотириста сорок одна гривня) у відшкодування судових витрат.
30.07.2020 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ПАТ «КБ «Надра» відступило останньому, а ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», у свою чергу, набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, у тому числі і за договором кредиту № 1/03-2008, що був укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 .
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.04.2021 по справі №303/3847/13-ц (провадження №6/303/151/21) було постановлено замінити сторону стягувана з публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» у виконавчому провадженні №52389192 з примусового виконання виконавчого листа №2/303/1895/13, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Вищезазначеною ухвалою суду було вирішено питання щодо заміни сторони стягувача з ПАТ «КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», саме у виконавчому провадженні №52389192 боржник ОСОБА_1 без заміни сторони стягувача стосовно іншого боржника ОСОБА_2 .
Також на виконанні у відділі ДВС у м. Мукачеві, Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) перебувало ВП 52388735 з виконання виконавчого листва №2/303/1895/13 від 19.08.2013 виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 413 958,13 грн. Боржником по вказаному виконавчому провадженню виступав ОСОБА_2 .
Вищевказане виконавче провадження завершене 31.03.2016 за статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження», так як згідно Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті від 03.06.2014 встановлено заборону на примусове стягнення на майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України, за споживчими кредитами, наданими йому в іноземній валюті, а тому, звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки - неможливо, а будь якого іншого майна, на яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено. 

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
Згідно з пунктом 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Частиною першою статті 12 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції, що була чинною на час ухвалення судом рішення) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.
У пункті 1 частини другої цієї статті передбачалось, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
За змістом частини третьої статті 22 Закону № 606-XIV у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.
Аналогічні положення закріплено в частині п`ятій статті 12 та пункті 9 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII (в редакції, що була чинною на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу).
Так, з інформації про виконавче провадження вбачається, що 31.03.2016 завершено виконавче провадження № 52388735 з примусового виконання виконавчого листа №2/303/1895/13 від 19.08.2013 виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості у розмірі 413 958,13 грн. Боржником по вказаному виконавчому провадженню виступав ОСОБА_2 , на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема у зв`язку із забороною, встановленою Законом України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».
Відповідно до пункту 1 Закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону:
1) не може бути примусово звернено стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно/об`єкт незавершеного житлового будівництва/майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного житлового будівництва, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; або; таке нерухоме житлове майно придбавалося за кредитні кошти і при цьому умовами кредитного договору передбачена заборона реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою знаходження нерухомого житлового майна, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності немає іншого нерухомого житлового майна; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 квадратних метрів для квартири та 250 квадратних метрів для житлового будинку;
2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, за недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);
3) кредитна установа не має права відступити (відчужити) на користь (у власність) іншої особи свої права вимоги до позичальників за кредитами, забезпеченням за якими виступає майно/майнові права, зазначені у підпункті 1 цього пункту.
Відповідно до пункту 2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» 1381-IX прийнятий 13.04.2021 (набрав чинності 23.04.2021), Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" втрачає чинність через п`ять місяців з дня набрання чинності цим Законом.
Тобто, вказаний закон втратив чинність 23 вересня 2021 року.
Таким чином, з урахуванням наведених положень законодавства України, оскільки виконавче провадження було завершене на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», то звернення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа (у серпні 2022 року) слід вважати таким, що вчинено у межах строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Проте на вказані обставини місцевий суд не звернув уваги, внаслідок чого прийшов до помилкового висновку, що заявником пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа, апеляційний суд враховує наступне.
Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа розстановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.
Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 листопада 2019 року в цивільній справі 201/14242/17 (провадження N 61-37457св18).
Крім того, видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.
Звернувшись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» зазначило, що оригінал виконавчого листа в нього відсутній. Крім того відсутня також постанова про повернення виконавчого документа стягувачу та оригінал виконавчого листа до заявника не надходили і жодних підтверджень надсилання вказаного оригіналу виконавчого документа відділом ДВС ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не надано, що свідчить про втрату виконавчого листа з причин, які об`єктивно не залежали від волі стягувача та не були обумовлені його діями.
Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 (провадження № 61-11034св19) вказав, що факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби може свідчити про те, що оригінал виконавчого документу втрачено.
Відтак, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.
З урахуванням викладеного, доводи ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про втрату оригіналу виконавчого листа знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.
Керуючись нормами статей 374, 376, 379, 381, 382 і 384 ЦПК України, апеляційний суд 

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмежено відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 листопада 2022 року в частині відмови у видачі дублікату виконавчого листа скасувати та постановити нове судове рішення, яким заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» задовольнити.

Видати дублікату виконавчого листа №303/3847/13 про стягнення з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (код ЄДРПОУ:40696815) заборгованості по кредитному договору у розмірі 410 517,13 гривень, що становить 51 359,58 доларів США та 3 441,00 гривень судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», код ЄДРПОУ: 40696815, судові витрати у розмірі 2 481,00 гривня, сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 30 березня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: