20.03.23
22-ц/812/299/23

Єдиний унікальний номер судової справи: 488/1585/22
Провадження № 22ц/812/299/23 Доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.

Постанова
іменем України

20 березня 2023 року                 м. Миколаїв Справа № 488/1585/22
Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Самчишиної Н.В.,
суддів: Локтіонової О.В., Серебрякової Т.В., 
переглянувши в апеляційному порядку у спрощеному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2022 року, ухвалене під головуванням судді Селіщевої Л.І., у приміщенні цього суду, за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У жовтні 2022 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі – АТ «Універсал Банк» або Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у жовтні 2017 року Банк запустив новий проект Моnobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Моnobank. Особливістю проєкту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Онбординг відбувається шляхом: верифікації клієнта очно на точці видачі; верифікація клієнта очно у відділенні Банку; верифікація клієнта очно співробітником служби доставки Банку у зручному для клієнта місці; верифікація клієнта очно кредитним агентом у точці.
       Починаючи з травня 2020 року: відеоверифікація працівником Банку дистанційно; ДІЯ шерінг на точці дистанційно та селфі клієнта; спрощена процедура через УБКІ, селфі клієнта та селфі клієнта с паспортом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
Умови і правила обслуговування вАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank /Universal Bank, далі - Умови, опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.
27 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.
Своїм підписом у анкеті-заяві відповідач підтвердила, що підписана нею анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.
За умовами укладеного Договору відповідач отримала кредит у розмірі 35 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платна картка НОМЕР_1 . 
Взятий на себе обов`язок банк виконав належним чином, в той час як позичальник ОСОБА_1 належним чином своїх договірних зобов`язань не дотримала, у зв`язку із чим станом на 07 грудня 2021 року утворилась заборгованість за вказаним договором в загальному розмірі 67 139 грн. 90 коп., що складає заборгованість за тілом кредиту. 
Посилаючись на викладені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг Моnobank від 27 січня 2020 року станом на 07 грудня 2021 року у розмірі 67 139 грн 90 коп., а також 2481 грн судового збору.
Рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва від 14 грудня 2022 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Моnоbаnk» від 27 січня 2020 року, станом на 07 грудня 2021 року, на загальну суму – 67 139 грн 90 коп., із яких: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) – 67 139 грн 90 коп., а також 2481 грн судового збору.
       Рішення суду мотивоване тим, що наявними у справі доказами підтверджено факт укладання між сторонами у справі кредитного договору та неналежне виконання відповідачем умов вказаного договору щодо своєчасного виконання зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки грошові кошти нею сплачені в повному обсязі, а кредитна заборгованість відсутня.
       При цьому, відповідач вказувала, що анкета-заява від 27 січня 2020 року не містить визначення домовленості сторін про сплату процентів, а тому у Банка були відсутні підстави для покладення на неї обов`язку по сплаті процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.
       Крім того, ОСОБА_1 зазначала, що внесла більше коштів ніж отримала в кредит, в розрахунку заборгованості не враховані кошти, які були нею внесені під час розгляду справи, а також в день винесення судом першої інстанції судового рішення у справі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилаючись на досягнуту узгодженість сторін за договором про сплату процентів за користування кредитом, неналежне виконання відповідачем умов договору, наявність заборгованості за кредитним договором, просив залишити апеляційну скаргу не задоволення, а рішення суду без змін.
       Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення та виклику учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина друга статті 15 ЦК України).
Так, за статтею 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Договір, в тому числі і договір кредиту, є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
В силу статей 509, 525-526, 598, 610, 611, 622 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. 
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості і виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Сторони по зобов`язанню повинні сприяти одна одній у належному його виконанні, а у разі виникнення труднощів у однієї із сторін - всіляко сприяти зменшенню збитків.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Особа, яка порушила зобов`язання (не виконала його, або виконала з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання) повинна нести негативні наслідки такої поведінки, а саме, сплатити в межах позовної давності неустойку і відшкодувати збитки.
При цьому, сторона не звільняється від виконання зобов`язання в натурі.
Зазначене у повній мірі стосується і кредитних зобов`язань, які не виконані належним чином.
Разом з тим, відповідно до частин першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статі 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (статті 1055 ЦК України).
Заявляючи позовні вимоги, АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 27 січня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до якого АТ «Універсал Банк» надало відповідачу грошові кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.
На підтвердження умов договору АТ «Універсал Банк» надало суду копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 27 січня 2020 року, Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, Тарифи чорної картки monobank від 24 листопада 2021 року, що набули чинності 27 листопада 2021 року.
Разом з тим, на думку колегії судів, вищевказані документи не підтверджують наявність між сторонами домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, а також наявність заборгованості у розмірі, визначеному позивачем.
Так, у анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також що вона отримала їх примірники у мобільному додатку, вони їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
Втім, з матеріалів справи убачається, що ні Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, ні Тарифи чорної картки monobank не містять підпису позичальника.
Анкета-заява до Договору про надання банківських послуг містить лише анкетні дані відповідача ОСОБА_1 , її контактну інформацію. Сама ж заява не містить жодних даних про умови кредитування. Зокрема, вона не містить відомостей щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, або будь - які інші умови договору (а.с. 12).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як зазначалось вище, у анкеті-заяві позичальника від 27 січня 2020 року, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді процентів за користування кредитними коштами.
Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, та Тарифами чорної картки monobank, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, датовані, які такі, що набули чинності 27 листопада 2021 року, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.
При цьому, матеріали даної справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, Тарифи чорної картки monobank розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати пені і комісії, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача могли неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» в період – з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови і правила обслуговування фізичних осіб у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила обслуговування фізичних осіб, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
При цьому, згідно з частиною четвертою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року (справа №342/180/17).
Як вбачається з наданого Банком розрахунку заборгованості за кредитним договором від 27 січня 2020 року відповідачу нараховані та списані проценти за користування кредитними коштами на загальну суму 21 877 грн 35 коп.
Оскільки сторони у кредитному договорі не передбачили нарахування та стягнення з позичальника процентів, з огляду на заперечення останнього про узгодження умов договору щодо сплати процентів, то дії Банку щодо їх нарахування та стягнення є такими, що порушили умови договору. А тому вказана сума повинна бути зарахована на погашення тіла кредиту. 
Суд першої інстанції зазначеного не врахував та дійшов помилкового висновку про задоволення позову в повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги щодо сплати грошових коштів в повному обсязі та відсутності кредитної заборгованості, відповідачем було додано виписку про рух коштів по картці НОМЕР_2 за період з 27 січня 2020 року по 07 лютого 2023 року. 
З матеріалів справи убачається, що ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2022 року про відкриття провадження у справі та розгляд справи суддею одноособово, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, відповідачка не отримала. Поштові повідомлення на адресу суду були повернуті із позначенням «за закінченням терміну зберігання», що не можна вважати належним повідомленням сторони про розгляд справи. За такого, колегія суддів приймає подану відповідачкою виписку про рух коштів, відповідно до приписів ч. 3 ст. 367 ЦПК України, оскільки її неподання до суду першої інстанції об`єктивно не залежало від неї.
Колегія суддів зауважує, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). 
Таким чином, виписка по картковому рахунку, може бути належним доказом щодо дійсного розміру заборгованості відповідача за кредитом.
Із виписки про рух коштів по рахунку вбачається, що станом на 14 грудня 2022 року (день ухвалення оскаржуваного судового рішення) відповідачем з 27 січня 2020 року здійснено витрати коштів на суму 1 226 236 грн 52 коп. 
При цьому з цієї суми підлягає вирахуванню списана загальна сума на погашення процентів, які не узгоджено сторонами за умовами укладеного договору -  21 877 грн 35 коп. та списана 30 серпня 2022 року сума нарахування судових витрат у розмірі 2 481 грн. Отже,сума витрат становлять 1 201 877 грн 17 коп.
Сума зарахувань за наданим рахунком складає 1 202 982 грн 09 коп.
       Вказане свідчить, що на день ухвалення оскаржуваного рішення судом першої інстанції у відповідачки була відсутня заборгованість за кредитним договором. Тому доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.
       Проаналізувавши викладене, колегія суддів вважає, що висновок районного суду про наявність підстав для задоволення позову АТ «Універсал Банк» не відповідає обставинам справи та вимогам законодавства.
       У зв`язку з цим, рішення суду відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до частини першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на викладене, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3 721 грн 50 коп.
Керуючись ст.ст. 367, 375, 376, 381-382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» (код ЄДРПОУ 21133352) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 ) 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн 50 коп судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий                                Н.В. Самчишина 

Судді:                                                                        О.В. Локтіонова

               Т.В. Серебрякова 

Повний текст постанови складено 20 березня 2023 року.