Номер провадження: 33/813/411/23
Номер справи місцевого суду: 517/747/22 
Головуючий у першій інстанції Гончар І.В. 
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        13.03.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Твердохліба Вадима Юрійовича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

                                        В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривні 20 копійок.
Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, 08.02.2023 року, через засоби поштового зв`язку, захисник ОСОБА_1  адвокат Твердохліб Вадим Юрійович подала до суду апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду з тих підстав, що ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції 28.12.2022 року участі не брав, перед судовим засіданням він подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку пошуком захисника. 12.01.2023 року ОСОБА_1 подав до районного суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи, які були надані йому для ознайомлення лише 03.02.2023 року. Після ознайомлення з матеріалами справи 03.02.2023 року ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови. 06.02.2023 року ОСОБА_1 уклав з адвокатом Твердохлібом В.Ю. договір про надання правничої допомоги. З цих підстав апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.
Ознайомившись з зазначеним клопотанням та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду й поверненню даної апеляційної скарги особі, яка її подала, з нижченаведених підстав.
Відповідно до приписів ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Тобто, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП десятиденний строк на оскарження постанови суду першої інстанції необхідно рахувати з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови суду. 
Правом на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини наголошує у своїх рішеннях, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Також, Європейський суд з прав людини вказав, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (VOLOVIK v. UKRAINE, N15123/03, §53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Крім того, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03, §41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, №17160/06 та N 35548/06, §34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
Убачається, що матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 до Фрунзівського районного суду Одеської області надійшли та передані судді-доповідачу 12.12.2022 року (а. с. 14).
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 16) 17.12.2022 року сповіщено ОСОБА_1 про розгляд даної справи в районному суді на 28.12.2022 року. 
Постанова судді Фрунзівського районного суду Одеської області у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП ухвалена місцевим судом 28 грудня 2022 року. При цьому з даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні суду першої інстанції 28 грудня 2022 року та надав свої пояснення суду (а. с. 18-19).
Крім того, матеріали справи містять розписку про ознайомлення з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що підписана ОСОБА_1 28.12.2022 року (а. с. 17). 
Також, матеріалами справи підтверджено, що 12.01.2023 року від ОСОБА_1 до районного суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, з якими він ознайомився 03.02.2023 року, про що свідчить розписка на цій заяві (а. с. 22). Згідно розписки на а. с. 23 ОСОБА_1 03.02.2023 року отримав копію постанови у цій справі. 
Тобто, дослідженні матеріали справи дають апеляційному суду підстави вважати, що апелянт був обізнаний про прийняте районним судом рішення по справі вже 28.12.2022 року. 
Однак, апеляційна скарга на вказану постанову суду першої інстанції апелянтом подана до суду, через засоби поштового зв`язку, - 08.02.2023 року, тобто з порушенням строку на оскарження, передбаченого ст. 294 КУпАП.
Апеляційний суд критично ставиться до посилань сторони захисту, що ОСОБА_1 в судовому засіданні 28.12.2022 року участі не брав, перед судовим засіданням подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки це спростовуються матеріалами справи, зокрема з постанови від 28.12.2022 року вбачається, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні суду першої інстанції свою вину визнав, в скоєному розкаявся, а згідно розписки від 28.12.2022 року ОСОБА_1 ознайомлений з правами.
Додана до апеляційної скарги копія клопотання ОСОБА_1 від 28.12.2022 року до Фрунзівського районного суду Одеської області про відкладення розгляду справи апеляційним судом не визнається належним та достатнім доказом, що підтверджує відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні суду першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять оригіналу такого клопотання, а надана адвокатом копія клопотання не містить відтиску штампу районного суду з зазначенням дати отримання цього клопотання судом першої інстанції або доказів направлення такого клопотанням до суду засобами електронного зв`язку. Крім того, захисником до апеляційної скарги не додано, наприклад, листа від Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області щодо відвідування ОСОБА_1 приміщення районного суду 28.12.2022 року згідно «Журналу обліку відвідувачів Фрунзівського районного суду Одеської області», з якого вбачався би час відвідування суду, достатнього лише для подачі заяви у справі, або невідвідування приміщення суду, за умови подачі заяви засобами електронного зв`язку; експертного заключення про невчинення ОСОБА_1 підпису в розписці про ознайомлення з правами від 28.12.2022 року. 
Щодо посилань апелянта про те, що копію оскаржуваного судового рішення отримано лише 03.02.2023 року, у зв`язку з чим апелянт просить поновити строк, відраховуючи такий строк з дати отримання копії судового рішення з огляду на практику Верховного Суду, то апеляційний суд наголошує, що положеннями ст.294 КУпАП прямо визначено, що строк на апеляційне оскарження рахується з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії судового рішення. При цьому, апеляційний суд вважає недоцільним посилання апелянта на судові рішення у справах №№ 760/11052/17, 279/5407/20, 466/6958/19-ц, оскільки дані справи є цивільними та ЦПК України передбачає поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи дату отримання оскаржуваного рішення, а судове рішення від 07.05.2019 року, ухвалене Верховним Судом у кримінальній справі № 461/1434/18, має висновок: «у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали», що не може бути застосований у даній справі, оскільки матеріалами даної справи підтверджено присутність у судовому засіданні, в якому прийнято оскаржувану постанову суду, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. За наголошених підстав не приймається також посилання скаржника на лист Вищого адміністративного суду України від 19.05.2010 року № 708/11/13-10 «Щодо застосування окремих норм процесуального права під час розгляду адміністративних справ».
Слід зазначити, що для отримання інформації щодо стану розгляду судової справи та прийнятих судових рішень функціонує офіційний веб-портал «Судова влада України» та «Єдиний державний реєстр судових рішень» за допомогою яких будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи, та стадії її розгляду. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була надіслана судом до реєстру 28.12.2022 року та оприлюднена на сайті реєстру 29.12.2022 року.
За таких підстав відповідні посилання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути враховані апеляційним судом. 
Посилання сторони захисту, що ОСОБА_1 уклав з адвокатом Твердохлібом В.Ю. договір про надання правничої допомоги лише 06.02.2023 року, не тягне за собою безумовного поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, оскільки апелянт не наводить обґрунтувань з наданням доказів щодо неможливості укласти відповідний договір, зокрема відразу після судового засідання 28.12.2022 року. 
Отже, бувши обізнаним про розгляд справи в суді першої інстанції та ставлячи питання про поновлення строку, апелянт не вказує про існування в нього об`єктивно обумовлених труднощів чи перешкод, що унеможливили або значно ускладнили апелянту своєчасно отримати копію судового рішення з наступного дня після дати ухвалення такого рішення, та відповідно своєчасно оскаржити судове рішення від 28 грудня 2022 року. 
У зв`язку з чим, апеляційним судом поважних причин пропуску строку на оскарження постанови судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику ОСОБА_1 адвокату Твердохлібу В.Ю. слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути апелянту.
Як вбачається з аналізу рішень Європейського суду він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.
При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з вмотивованим клопотанням про поновлення строку на її апеляційне оскарження та з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду –

      П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 адвоката Твердохліба Вадима Юрійовича поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року – відмовити. 
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Твердохліба Вадима Юрійовича на постанову судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – повернути особі, яка її подала. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                         О.М. Таварткіладзе