ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2023 року                                                                                            м.Дніпро         
Справа №  904/5870/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)        
суддів: Кузнецова В.О., Мороза В.Ф.                   
секретар судового засідання: Михайлова К.С.                                                                     
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 (прийняту суддею Владимиренко І.В., повний текст складено 25.06.2020) у справі № 904/5870/19
за позовом Публічного акціонерного товариства "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ"
до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області
про визнання протиправним та скасування вимоги ГУ ДФС України у Дніпропетровській області від 11.11.2019 року № Ю-1 "Про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування"                     

ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст заявлених  вимог.

Публічне акціонерне товариство "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування вимоги ГУ ДФС України у Дніпропетровській області від 11.11.2019 № Ю-1 "Про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування".

2.          Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 у цій справі, у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання противоправною та скасування вимоги ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 11.11.2019 року №Ю-1 "Про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного соціального внеску на  загальнообов`язкове державне страхування" – відмовлено повністю.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що рішення ДПС про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску ґрунтується на вимогах Закону. Відповідач, застосовуючи до Підприємства штрафні санкції та нараховуючи пеню, передбачені частиною десятою і пунктом 2 частини одинадцятої статті 25 Закону №2464, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, а тому підстави для визнання протиправним і скасування оспорюваного рішення відсутні.
Також місцевим судом зазначено, що на задоволення вимог відповідача щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які виникли під час дії мораторію не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів, тому посилання позивача на незаконність стягнення штрафу та пені в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів є необґрунтованими.
3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, висновки, здійснені господарським судом у оскаржуваному рішенні не відповідають обставинам справи та здійснені з суттєвим порушенням норм матеріального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідачем з 16.11.2017 порушений порядок та механізм обліку сум податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску боржників, що перебувають у процедурах банкрутства, та їх погашення, передбачений нормами підрозділу 5 розділу VI "Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 (далі - Порядок 422).
За доводами апелянта, у зв`язку з такими протиправними діями відповідача, інформація у електронній базі даних Державної податкової служби України є хибною та має невірно визначену суму боргу (недоїмки) відповідачем з ЄСВ у позивача, що надає підстави для незаконних дій відповідача на формування, надсилання та стягнення помилкової та невірно визначеної суми боргу (недоїмки) з позивача за оскарженою Вимогою № Ю-1 у сумі 1  012 887,81 коп.
Скаржник зазначає, що нормами вищевказаного Порядку 422 визначено, порядок дій, які мав здійснити відповідач зі сплаченими позивачем коштами з 16.11.2017 в погашення податкового боргу з ЄСВ, якими водночас не встановлено відповідальності позивача внаслідок вчинення незаконних дій відповідачем та не встановлює обов`язку відповідача нараховувати у зв`язку з несплатою цієї недоїмки позивачем, штраф у сумі 31 867 грн 38 коп та пеню у сумі 92 840 грн 91 коп за оскарженою Вимогою № Ю-1.
Позивачем до позову були надані копії первинних документів про самостійно нараховані зобов`язання з ЄСВ з 16.11.2017 по момент вимоги про Оплату боргу (а.с.62 -126 т.1) на суму 964 968 грн 95 коп.
Позивачем також до позову були надані копії первинних документів про самостійно сплачені кошти, а саме копії платіжних доручень про сплату ЄСВ позивачем з 16.11.2017 по момент вимоги про сплату боргу (а.с.127-250 т.1) на суму 338 936 грн 16 коп.
Апелянт вважає, що у інформаційній системі органу доходів і зборів ГУ ДПС України мала рахуватися заборгованість (недоїмка) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підлягає сплаті позивачем за період 16.11.2017 по 31.10.2019 у розмірі: 964 968,95 грн - 338 936,16 грн = 626 032,79 грн, а не 1 012 887 грн 81 коп, як вважає відповідач.
Також скаржник зазначає, що приписи Порядку 422 визначають, які дії зі сплаченими позивачем коштами з 16.11.2017 по 31.10.2019 зобов`язаний здійснювати відповідач в погашення податкового боргу з ЄСВ, та, цими нормами не передбачено ніякої відповідальності позивача, за наслідками вчинення незаконних дій відповідачем з погашення боргу, та обов`язку сплатити позивача незаконно нараховані відповідачем у зв`язку з несплатою цієї недоїмки суми штрафу в розмірі 31 867 грн, 38 коп. та пеню у сумі 92 840 грн 91 коп за оскарженою Вимогою № Ю-1.
За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) ЄСВ відповідач має право застосовувати штраф до позивача в розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (пункт 2 частими 11 статті 25 Закону № 2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон 2464) та пені з розрахунку 0,1 % від суми недоплати за кожний день прострочення платежу (частина 10 статті 25 Закону № 2464), але виключно на суми зобов`язань, що виникли та сплачені з порушенням строку після порушення провадження у справі про банкрутство.
Крім того, за доводами скаржника, при веденні обліку відповідачем у інформаційній системі ДПС та визначенні сум податкового боргу та стягнення заборгованості зі сплати ЄСВ у позивача, визначальним є те, що позивач перебуває у процедурі банкрутства і до нього застосовуються окремий механізм обліку сум податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску боржників, який передбачає обов`язок відповідача обліковувати відомості до інформаційної системи ДПС про зафіксовану суму боргу, що погашається виключно після зазначення позивачем в платіжному дорученні спрямування коштів на таке погашення (п.2 підрозділу 5 розділу VI "Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422).
Скаржник вважає, що судом першої інстанції помилково визначено те, що заборгованість відповідача на кінець 2014 року склала 26 011,08 грн, заборгованість на кінець 2015 року склала 159819,33 грн, заборгованість на кінець 2016 року склала 217802,90 грн, заборгованість на кінець 2017 року склала 568704,35 грн, заборгованість на кінець 2018 року склала 982523,13 грн, заборгованість на кінець 2019 року склала 1 112 221,66 грн.
На думку скаржника, судом не надано оцінки тому, що відповідачем протиправно не внесені до інформаційної системи ДПС та незаконно не зареєстровані дані у в інтегрованій картці (надалі, ІКП) про винесення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі № 904/9358/17 про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція", якою введений мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру санації.
Апелянт вважає, що судом також не надано належної оцінки тому, що відповідачем станом на 16.11.2017 у ІКП позивача (платника податків - банкрута) не здійснені дії з остаточного розрахунку суми податкового боргу (заборгованості з ЄСВ) у сумі 307810,01 грн, що виник до винесення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2037 року у справі № 904/9358/17 про порушення провадження у справі про банкрутство.
Також скаржник вважає, що судом не надано оцінки тому, що відповідачем 16.11.2017 не зафіксовано суму боргу 307 810,01 грн у ІКП, як такої, що підлягає погашенню виключно та на підставі того призначення платежу, який вказаний в платіжному дорученні позивачем, та в якому вказане конкретне спрямування коштів.
Апелянт вважає, що заборгованість (недоїмка) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підлягає сплаті позивачем за період з 16.11.2017 по 31.10.2019 повинна складати 626 032,79 грн (964 968,95 грн - 338 936,16 грн).
Скаржник зазначає, що у зв`язку з невірним розрахунком поточних зобов`язань відповідачем, беззаперечно слід дійти висновку й про те, що невірно визначені також і суми похідних зобов`язань (пені та штрафу), що застосовані до позивача за несвоєчасну сплату суми внеску назагальнообов`язкове державне соціальне страхування (недоїмки) нараховані у зв`язку з несплатою цієї недоїмки штраф у сумі 31 867 грн 38 коп та пеню у сумі 92 840 грн 91 коп за оскарженою Вимогою № Ю-1.
Апелянт звертає увагу, що раніше, за цими ж правовідносинами, 30.07.2019 позивачем була отримана вимога відповідача від 11.05.2019 за № Ю-1/12 "Про сплату боргу (недоїмки) (надалі- "Вимога № Ю-1/12"), з якої вбачається, що на підставі ст. 25 ЗУ "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів ГУ ДФС у Дніпропетровській області у скаржника станом на 30.04.2019 рахується борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування (недоїмка) у сумі 1 077 619,56 грн у т.ч. недоїмка у сумі 863 352,80 грн, штрафи- 58 930,82 грн, пеня- 155335,94 грн.
Позивачем ця Вимога № Ю-1/12 була оскаржена в адміністративному порядку та за результатами цього оскарження було прийняте Рішення ДГГС України від 16.09.2019 року № 14942/6/99-00-08-06-01 "Про скасування Вимоги ГУ ДФС Дніпропетровської області №  Ю-1/12 від 11.05.2019", ув`язку з порушенням Відповідачем п.п.3,4 розділу VI Інструкції 449.
Скаржник зазначає, що незважаючи на те, що ДПС України була скасована Вимога №  Ю-1/12, відповідачем не були здійснені відповідні коригування суми недоїмки та штрафних санкцій, щодо сум за конкурсними вимогами, що вбачається з інтегрованої картки, копія якої додається до позову.

5.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.
Згідно відзиву Головне управління ДПС у Дніпропетровській області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін. В обґрунтування відзиву орган податкової служби зазначає, що впродовж 2013-2020 років Публічному акціонерному товариству "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" було нараховано єдиний внесок у загальній сумі 1  861  363, 43 грн згідно самостійно поданих звітів за найманих працівників та застосованих фінансових санкцій за несвоєчасну сплату єдиного внеску, з яких боржником сплачено 753  171, 19 грн, несплаченими залишилась заборгованість у сумі 1  108  191, 50 грн.
Сума заборгованості на 31.10.2019 зазначена у вимозі про сплату боргу (недоїмки) ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 11.11.2019 № Ю-1 складає 1  012  887, 81 грн.
На думку органу податкової служби вказана вимога є правомірною та не підлягає скасуванню.

6.          Рух справи у суді апеляційної інстанції. 

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 у справі № 904/5870/19;  розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 14.09.2020 о 16:00 год.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.09.2020 відкладено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 у справі № 904/5870/19 в судове засідання до 26.10.2020 о 16:00 год.
Судове засідання, призначене на 26.10.2020 о 16:00 год. не відбулось, у зв`язку з тим, що відповідно до наказу Центрального апеляційного господарського суду від 28.09.2020 №  28 судді члени колегії проходили підготовку для підтримання кваліфікації у період з 26 по 30 жовтня 2020 року.  
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.10.2020 розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 16.11.2020 о 15:00 год.
11.12.2020 Публічним акціонерним товариством "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" до апеляційного суду було подано письмові пояснення до апеляційної скарги.
Згідно розпорядження керівника апарату суду № 2126/20 від 16.11.2020 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чередка А.Є., призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 904/5870/19.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.11.2020 для розгляду справи № 904/5870/19 визначено колегію суддів у складі головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач), суддів  Кузнецова В.О., Мороза В.Ф.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2020 прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 у справі № 904/5870/19 до свого провадження.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2020 відкладено розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 у справі №  904/5870/19 в судове засідання до 14.12.2020 о 16:00 год.
Судове засідання, призначене на 14.12.2020 о 16:00 год. не відбулось у зв`язку з  проходженням навчання (підвищення кваліфікації) членом колегії у справі судді Мороза В.Ф.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.12.2020 розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 02.02.2021 о 14:00 год.
02.02.2021 Публічним акціонерним товариством "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" до апеляційного суду було подано додаткові письмові пояснення до апеляційної скарги.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2021 провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 у справі № 904/5870/19 зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/2030/19 (905/1159/20).
21.09.2021 Великою Палатою Верховного Суду було прийнято постанову по справі №  905/2030/19 (905/1159/20), якою визначено, що КУзПБ та ГПК України є нормативними актами рівної юридичної сили – процесуальними законами, які мають визначену законодавцем сферу правового регулювання. Отже, у випадку колізії норм між статтею 7 КУзПБ та статтею 20 ГПК України повинні застосовуватися ті процесуальні норми, які прийняті пізніше. Відтак у правовідносинах щодо визначення розміру податкових зобов`язань боржника у справі про банкрутство шляхом оскарження рішення податкового органу з 21 жовтня 2019 року підлягають застосуванню положення статті 7 КУзПБ, які визначають юрисдикцію розгляду таких спорів у межах провадження у справі про банкрутство у господарському судочинстві.
З прийняттям КУзПБ законодавець відніс до юрисдикції господарського суду у справі про банкрутство як розгляд спорів боржника з конкурсними кредиторами, так і розгляд його спорів з поточними кредиторами (частина друга статті 7, абзац третій частини восьмої статті 45 КУзПБ), на відміну від попереднього регулювання Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та процесуальними кодексами.
З огляду на обставини здійснення щодо позивача – платника податків провадження у справі про банкрутство підвідомчість цього спору, який виник після 21 жовтня 2019 року, слід визначати із застосуванням положень статті 7 КУзПБ як закону, що прийнятий пізніше, та якими розгляд такого спору віднесено до юрисдикції господарського суду, який здійснює провадження у справі про банкрутство.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.02.2023 поновлено апеляційне провадження у справі № 904/5870/19, відкрите за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 у справі № 904/5870/19; призначено розгляд апеляційної скарги в судове засідання на 09.03.2023 о 14:30  год.
09.03.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області до апеляційного суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що явка представників учасників у судове засідання обов`язковою не визнавалась, заявники не повідомляють про намір взяти участь у судовому засіданні та не зазначають причин, які безпосередньо перешкоджають цьому.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги.
У судове засідання 09.03.2023 учасники справи не з`явились, про дату та час проведення судового засідання повідомлені  належним чином, про що свідчать матеріали справи.
У зв`язку з тим, що у судове засідання 09.03.2023 учасники справи не з`явились, вступна та резолютивна частини постанови не проголошувались.

7.          Встановлені судом обставини справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі №  904/9358/17 (суддя Полєв Д.М.) порушено провадження у справі про банкрутство позивача, введено процедуру санації, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Зибіна Антона Олександровича.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 у справі №904/9358/17 затверджено план санації Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція". 
29.11.2019 ПАТ "Синельниківська Теплоізоляція" (надалі-"Позивач") була отримана вимога ГУ ДПС України у Дніпропетровській області від 11.11.2019 № Ю-1 "Про сплату боргу (недоїмки)" (надалі - "Вимога") з якої вбачається, що на підставі ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування" та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів ГУ ДПС України у Дніпропетровській області (надалі - "Відповідач") у Позивача станом на 30.10.2019 рахується борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування (недоїмка) у сумі 1 012 887, 81грн.
Зазначеною вище вимогою відповідач вимагає від позивача сплатити суму заборгованості з Єдиного соціального внеску (надалі - "Недоїмка") у сумі 1 012 887, 81грн, нарахований у зв`язку з цією недоїмкою штраф у сумі 31  867, 38грн та пеню у сумі 92 840, 91 грн.
Публічне акціонерне товариство "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги ГУ ДФС України у Дніпропетровській області від 11.11.2019 № Ю-1 "Про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування".
На думку позивача, відповідач виніс оскаржувану Вимогу протиправно та без врахування норм чинного законодавства та суми самостійно нарахованого позивачем зобов`язання з ЄСВ до сплати, шляхом подачі до органів Звіту що до сум нарахованого ЄСВ протягом дії у позивача мораторію на задоволення вимог кредиторів за період з 16.11.2017 по 31.10.2019; рішення ДПС України від 16.09.2019 № 1942/6/99-00-08-06-01 про результати розгляду скарги позивача № 120 від 05.08.2019 "Про скасування Вимоги ГУ ДФС Дніпропетровської області № Ю-1/12 від 11.05.2019 року" ув`язку з порушенням Відповідачем п.п.3,4 розділу VI Інструкції 449; наявних зобов`язань позивача, які є станом на 31.10.2019 неузгодженими зобов`язаннями у зв`язку з оскарженням у судовому порядку нарахованих відповідачем пені та штрафів за Рішенням ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 0113215354 від 20.06.2019, що є предметом адміністративного позову по адміністративній справі № 160/8864/19; функцій та повноважень з адміністрування Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (надалі - ЄСВ) за нормами ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування", Інструкції 449, Порядку 435, ПК України; норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Кодексу України з процедур банкрутства.
Недоїмка минулих періодів за 2016 рік, в рахунок погашення якої відповідачем було спрямовано кошти, перераховані позивачем з 17.11.2017 по 31.10.2019 з метою сплати поточних грошових зобов`язань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - була зупинена для виконання позивачем цих зобов`язань щодо сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017.
Позивач вважає, що заборгованість (недоїмка) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підлягає сплаті позивачем за період з 16.11.2017 по 31.10.2019 повинна складати 626 032, 79грн  (964 968 ,95 грн - 338 936, 16 грн).
Вважає, що відповідач незаконно вимагає сплатити іншу суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка вказана у оскаржуваній Вимозі у розмірі 1 012 887,81 грн.
У зв`язку з невірним розрахунком поточних зобов`язань відповідачем, невірно визначені також і суми похідних зобов`язань (пені та штрафу), що застосовані до позивача за несвоєчасну сплату суми внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (недоїмки) строк сплати яких настав до введення мораторію на задоволення вимог кредиторів та введення процедури санації, тобто до 16.11.2017.
Частина нарахованих за оскаржуваною вимогою пені та штрафів була нарахована відповідачем за іншим рішенням, а саме Рішенням "Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату єдиного внеску" № 0113215354 від 20.06.2019 на загальну суму 142 738, 56 грн за період з 21.10.2016 по 12.06.2019, яке на момент подання цього позову вже оскаржується позивачем у адміністративному суді Дніпропетровської області та є предметом позову у справі № 160/8864/19.
З розрахунку штрафних санкцій свідчить, що до вищевказаного Рішення № 0113215354 відповідачем були нараховані та застосовані штрафні санкції по несплаті ЄСВ за період до порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів (з 21.10.2016 до 21.06.2017), а саме - пеня у розмірі 112 768 (сто дванадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) грн 52 коп та штраф у розмірі 30 070, 04грн.
Сплата цих штрафних санкцій є неузгодженою за правилами ст. 25 Закону України від 08.07.10 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та не може враховуватися у загальній сумі зобов`язань позивача у оскаржуваній вимозі.

8.          Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до законів України від 04.04.2013 року № 404-VII "Про внесення змін до податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" та від 04.07.2013 № 406-VII "Про внесення змін зо деяких законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи" відповідач розпочав здійснювати адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування починаючи з 01.10.2013.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 29.05.2018 у справі №904/9358/17 затверджено план санації Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція". На час прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення боржник перебував у процедурі санації.
Як свідчать матеріали справи, ГУ ДПС у Дніпропетровській області із заявою про визнання грошових вимог до боржника до суду не зверталось, відповідні вимоги не включались до реєстру вимог кредиторів та не визнавались судом.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 № 2464-VI(далі - Закон № 2464-VI).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2464VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим  Законом, в частині адміністрування Податковим кодексом України  (далі -  ПК України), та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина четверта статті 8Закону України № 2464VI).
Платниками єдиного внеску, згідно з приписами статті 4 Закону № 2464VIє, зокрема, роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1,4,5 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (абз. 2 ч. 1ст. 5 Закону №2464-VI).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до абзацу 3 частини восьмої статті 9Закону № 2464VI, періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць.
Цією ж статтею передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 Закону України № 2464VI, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Статтею 25 Закону №2464-VIпередбачені заходи впливу та стягнення, які застосовуються до платників єдиного внеску.
Відповідно до частин другої та третьої статті 25 Закону №2464-VI у  разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Згідно з частиною четвертою статті 25 Закону №2464-VI орган  доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до абз. 4 п.56.18ст.56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач самостійно обчислював та щомісячно надавав відповідачу відповідний звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, про нарахування ЄСВ, що підлягають сплаті: жовтень 2019 року у сумі 42262,32 грн, реєстраційний № 9274839632 документу від 19.11.2019 граничний термін сплати до 20.11.2019; листопад 2019 року у сумі 41148,24 грн, реєстраційний № 9302695432 документу від 18.12.2019 граничний термін сплати до 20.12.2019; грудень 2019 року у сумі 45740,29 грн, реєстраційний № 9327427411 документу від 14.01.2020 граничний термін сплати до 20.01.2020; січень 2020 року у сумі 52330,68 грн, реєстраційний № 9020796809 документу від 12.02.2020 граничний термін сплати до 20.02.2020; лютий 2020 року у сумі 51693,16 грн, реєстраційний № 9054990038 документу від 17.03.2020 граничний термін сплати до 20.03.2020; березень 2020 року у сумі 50804,68 грн, реєстраційний № 9077827528 документу від 14.04.2020 граничний термін сплати до 20.04.2020; квітень 2020 року у сумі 51580,99 грн, реєстраційний № 9103807736 документу від 15.05.2020 граничний термін сплати до 20.05.2020; травень 2020 року у сумі 49485,98 грн, реєстраційний № 9129111481 документу від 10.06.2020 граничний термін сплати до 20.06.2020.
Загальна сума, яка підлягає сплаті за наданими позивачем відповідачу звітами про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за період мораторію на задоволення вимог кредиторів з 16.11.2017 по 30.06.2020 становить 1340409, 93 грн.
Позивачем протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів з 16.11.2017 року по 30.06.2020 самостійно сплачені згідно з первинними документами (платіжними дорученнями) суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування наступним чином: 8000, 00 грн - 24.11.2017; 441,79 грн - 14.12.2017; 86,36 грн  28.12.2017; 299, 70 грн - 08.02.2018; 67, 01грн - 01.03.2018; 35,04 грн  13.03.2018; 618, 34грн - 20.03.2018; 320,90 грн - 27.03.2019; 138,22 грн  04.04.2018; 255,59 грн - 27.04.2018; 10 000,00 грн - 04.05.2018; 277, 52 грн  31.05.2018; 556,64 грн - 19.06.2018; 1147,66 грн - 25.06.2018; 2638,67 грн  04.07.2018; 763,82 грн - 30.07.2018; 1435,06 грн - 02.10.2018; 7000,00 грн  12.10.2018, 347,19 грн - 19.10.2018; 347,19 грн - 19.10.2018; 292,22 грн  06.11.2018; 268,82 грн - 12.11.2018; 215,27 грн - 29.12.2018; 52,84 грн  01.03.2019; 405,24 грн - 15.03.2019; 1978,34 грн - 15.03.2019; 80,72 гр.  21.03.2019; 693,50 грн - 22.03.2019; 416,00 грн - 22.03.2019; 7112,00 грн  22.03.2019; 125,50 грн - 22.03.2019; 131,34 грн - 25.03.2019; 1066,40 грн  25.03.2019; 452,89 грн - 26.03.2019, 8188,56 грн - 26.03.2019; 550,00 грн  28.03.2019; 330,00 грн - 02.04.2019; 330,00 грн - 02.04.2019; 100,51 грн  03.04.2019; 597,71 грн - 03.04.2019; 300,71 грн - 03.04.2019; 440,00 грн  09.04.2019; 14638,09 грн - 09.04.2019; 550,00 грн - 11.04.2019; 5300,96 грн - 06.04.2019; 10560,00 грн - 26.04.2019; 111,24 грн - 03.05.2019; 2667,61 грн - 23.05.2019; 328,68 грн - 23.05.2019; 343,28 грн - 24.05.2019; 16973,00 грн - 24.05.2019; 13.06.2019; 525,00 грн - 14.06.2019; 235,19 грн - 23.05.2019; 343,28 грн - 24.05.2019; 34506,63 грн - 12.06.2019; 842,52 грн - 13.06.2020; 75,52 грн - 20.06.2019; 1050,33 грн - 05.07.2019; 406,11 грн -11.07.2019; 42206,76 грн -17.07.2019; 1350,00 грн - 17.07.2019; 293,62 грн - 18.07.2019; 589,57 грн - 18.07.2019; 982,26 грн - 19.07.2019; 5576,47 грн - 19.07.2019; 144,13 грн - 19.07.2019; 56,70 грн - 23.07.2019; 7689,18 грн - 23.07.2019; 879, 20 грн - 23.07.2019; 560,78 грн - 23.07.2019; 120,64 грн - 23.07.2019; 527,78 грн - 23.07.2018; 241,28 грн - 25.07.2019; 2615,00 грн - 01.08:2019; 1378,85 грн - 01.08.2019; 525,00 грн - 01.08.2019, 3108,80 грн - 01.08.2019; 788,70 грн - 01.08.2019; 456,50 грн - 07.08.2019; 2240,00 грн - 08.08.2019; 525,00 грн - 08.08.2019; 1980,00 грн - 09.08.2019; 180,00 грн - 09.08.2019; 839,04грн - 13.08.2019; 14600 грн -15.08.2019; 40,39 грн - 27.08.2019; 0,54 грн - 27.08.2019; 481,49 грн - 30.08.2019; 815,63 грн - 30.08.2019; 10258,85 грн - 30.08.2019; 842,00 грн - 30.08.2019; 557,10 грн - 30.08.2019; 660,00 грн - 30.08.2019; 613, 93 грн - 03.09.2019; 500,00 грн - 16.09.2019; 180,00 грн - 16.09.2019; 485,00 грн - 16.09.2019; 740,00 грн - 16.09.2019; 60,00 грн - 20.09.2019; 700 грн - 20.09.2019; 1400, 00 грн - 24.09.2019; 4600, 00 грн - 25.09.2019; 3100, 00 грн - 26.09.2019; 211,12 грн - 01.10.2019; 80,00 грн - 01.10.2019; 211,12 грн - 03.10.2019; 80,00 грн, - 03.10.2019; 6700 грн - 11.10.2019; 450,00 грн -11.10.2019; 12500,00 грн - 11.10.2019; 180,00 грн - 11.10.2019; 200,00 грн - 11.10.2019; 300,00 грн - 11.10.2019; 1000,00 грн -11.10.2019; 3200,00 грн -11.10.2019; 260,00 грн - 18.10.2019; 7200,00 грн -18.10.2019; 140,00 грн -18.10.2019; 1055,00 грн - 18.10.2019; 310,00 грн -18.10.2019; 2160,00 грн -18.10.2019; 1300,00 грн - 18.10.2019; 1065,00 грн - 24.10.2019; 8260,00 грн - 01.11.2019; 1030,00 грн - 01.11.2019; 3990,00 грн - 01.11.2019; 155,00 грн - 01.11.2019; 300,00 грн - 01.11.2019; 3280,00 грн - 01.11.2019; 1260,00 грн - 05.11.2019; 1045,00 грн - 05.11.2019; 525,00 грн - 05.11.2019; 2000,00 грн - 08.11.2019; 280,00 грн - 08.11.2019; 10100,00 грн -08.11.2019; 385,00 грн - 13.11.2019; 85,00 грн - 15.11.2019; 9000,00 грн - 15.11.2019; 1150,00 грн - 15.11.2019; 1455,00 грн - 19.11.2019; 10080,00 грн - 20.11.2019; 440,00 грн - 22.11.2019; 235,00 грн - 22.11.2019; 380,00 грн - 22.11.2019; 500,00 грн - 06.12.2019; 15300,00 грн - 06.12.2019; 4900,00 грн - 06.12.2019; 4500,00 грн - 20.12.2019; 18500,00 грн - 20.12.2019; 230,00 грн - 20.12.2019; 500,00 грн - 20.12.2019; 250,00 грн - 20.12.2019; 260,00 грн - 28.12.2019; 380,00 грн - 28.12.2019; 350,00 грн - 28.12.2019; 530,00 грн - 28.12.2019; 160,00 грн - 28.12.2019; 7000,00 грн - 28.12.2019; 30,16 грн - 03.01.2020; 4000,00 грн - 10.01.2020; 8465,00 грн - 23.01.2020; 150,80 грн - 24.01.2020; 12500,00 грн - 24.01.2020; 2400,00 грн - 24.01.2020; 475,00 грн - 24.01.2020; 590,00 грн - 28.01.2020; 400,00 грн - 31.01.2020; 2700,0грн - 31.01.2020; 16000,00 грн -14.02.2020; 2500,00 грн - 14.02.2020; 650,00 грн - 20.02.2020; 1000,00 грн - 14.02.2020; 16530,00 грн - 26.02.2020; 6500,00 грн -19.03.2020; 2800,00 грн -19.03.2020; 17500,00 грн - 19.03.2020; 10200,00 грн - 01.04.2020; 500,00 грн - 01.04.2020; 2650,00 грн - 03.04.2020; 4000,00 грн - 03.04.2020; 280,00 грн - 03.04.2020; 3400,00 грн - 17.04.2020; 5150,00 грн - 17.04.2020; 21000,00 грн - 17.04.2020; 254,21 грн - 28.04.2020; 134,22 грн - 30.04.2020; 3000,00 грн - 30.04.2020; 20700,00 грн - 30.04.2020; 265,00 грн - 30.04.2020; 7000,00 грн - 15.05.2020; 1300,00 грн - 15.05.2020; 23500,00 грн - 22.05.2020; 3000,00 грн - 22.05.2020; 10500,00 грн - 29.05.2020; 1300,00 грн - 29.05.2020; 1800,00 грн - 05.06.2020; 500,00 грн - 05.06.2020; 6300,00 грн - 05.06.2020; 1220,00 грн - 12.06.2020; 16000,00 грн - 19.06.2020; 2100,00 грн -19.06.2020; 2100,00 грн - 26.06.2020; 12600,00 грн - 26.06.2020.
Загальна сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що сплатив позивач за період мораторію на задоволення вимог кредиторів та введення процедури банкрутства з 16.11.2017 по 30.06.2020 становить – 710 647,26 грн, що підтверджується матеріалами справи.
Ці відомості також підтверджуються актом звіряння розрахунків з ЄСВ між позивачем та відповідачем за період з 16.11.2017 по 31.10.2019 та копіями звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, про нарахування ЄСВ, що підлягають сплаті за період жовтень 2017 року по 30.06.2020 року.
Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що відповідач самостійно здійснював зарахування поточних зобов`язань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у 2017-2019 році в рахунок погашення недоїмки позивача за 2016 рік, що призвело до неправильного відображення заборгованості з ЄСВ у позивача, на яку відповідач протягом періоду з 16.11.2017 по 30.06.2020 нараховував штрафні санкції за несвоєчасну сплату ЄСВ позивачем.
Також з інтегрованої картки позивача видно, що відповідач здійснював зарахування поточних зобов`язань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у 2017-2020 році в рахунок погашення недоїмки у позивача за 2016 рік. Недоїмка минулих періодів за 2016 рік, в рахунок погашення якої відповідачем спрямовано кошти, перераховані позивачем у з 17.11.2017 по 30.06.2020 з метою сплати поточних грошових зобов`язань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - зупинена для виконання позивачем цих зобов`язань щодо сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017.
Таким чином, позивачем сплачено на рахунок відповідача кошти по сплаті єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Натомість, поточні платежі, які здійснював позивач, сплачуючи податкові зобов`язання вчасно та у повному обсязі, стягувались відповідачем як борг, у порядку п.87.9статті87 ПК України.
За наслідками зарахування, позивачу за несвоєчасну сплату ЄСВ за період з 21.08.2013 по 15.05.2017 були застосовані відповідачем рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 16.05.2017 № 000005800, де сума штрафних санкцій склала 27063,44 та пеня 62495,03 грн.; рішення за період з 21.10.2015 року по 24.11.2017 року від 06.12.2017 року № 0194961315, де сума штрафної санкції склала 28 380,98 грн. та пеня 110811,58 грн. та рішення за період з 23.08.2016 року по 04.07.2018 року від 31.07.2018 року № 0319671315, де сума штрафної санкції склала 3486,40 грн. та пеня 10410,31 грн.
Ці відомості були занесені до ІКП, чим збільшено борг позивачу, що за загальними розрахунками відповідача є, як пеня у сумі 155846,08 грн, що рахується за відомостями у ІКП позивача станом на 30.06.2020.
Відповідно до ч. 12  ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування"  (далі - Закон № 2464) єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених  законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу). 
За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штраф в розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (п. 2 ч. 11 ст. 25  Закону № 2464).
На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25  Закону № 2464).
Визначальним при ведені обліку відповідачем сум податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску позивача, що перебуває у процедурі банкрутства, а також погашення таких сум є дата ухвали про порушену справу про банкрутство.
З моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство платника податків порядок погашення грошових зобов`язань, які включені до конкурсних кредиторських вимог контролюючих органів до такого боржника, визначається згідно з  Кодексом України з процедур банкрутства  без застосування норм цього  Кодексу  (п.  10  ст.  87 ПК України).
Облік сум податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску боржників, що перебувають у процедурах банкрутства, а також погашення таких сум здійснюються з урахуванням особливостей, визначених законодавством з питань банкрутства (п.1 підроз. 5 розділу VI Порядку 422) здійснюються, з урахуванням особливостей, визначених законодавством з питань банкрутства.
Так, у зв`язку з викладеним, дії відповідача про внесення відомостей про нарахування штрафних санкцій та пені за рішенням від 16.05.2017 року № 000005800, рішенням від 06.12.2017 № 0194961315, рішенням від 31.07.2018 року № 0319671315 є неправомірними.
Стосовно фактичної суми боргу зі сплати єдиного соціального внеску, яка обліковувалась за позивачем станом на момент провадження справи про банкрутство - 16.11.2017 року, суд зазначає наступне.
Станом на 01.10.2013 відповідачу Пенсійним фондом України передано інформацію про наявність боргу у позивача, як сальдо по єдиному соціальному внеску (заборгованість ) у сумі 15895,29 грн, а заборгованість у позивача на кінець 2013 року склала 26188,38 грн. Ці відомості підтверджуються матеріалами справи № 904/5870/19 господарського суду Дніпропетровської області, що додані до позовної заяви, а саме відзивом податкового органу.
Так, за січень 2014 року позивачем самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 1147,96 грн., граничний строк сплати 20.02.2014, червень 2014 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 34,41 грн., граничний строк сплати 21,07,2014. липень 2014 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 248,63 грн., граничний строк сплати 20.08.2014, жовтень 2014 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 757,29 грн., граничний строк сплати20.11.2014, листопад 2014 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 50,47 грн., граничний строк сплати 22.12.2014, всього сплачено у 2014 році - у сумі 3340,00 грн., заборгованість на кінець 2014 року склала 26 011,08 грн., березень 2015 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 26031,79 грн., граничний строк сплати 20.04.2015, квітень 2015 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 22869,42 грн., граничний строк сплати 20.05.2015, травень 2015 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 19287,21 грн., граничний строк сплати 22.06.2015, червень 2015 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 20370,15 грн., граничний строк сплати 20.07.2015, липень 2015 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 20580,6 грн., граничний строк сплати 20.08.2015, серпень 2015 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 15753,54 грн., граничний строк сплати 21.09.2015, вересень 2015 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 22182,09 грн., граничний строк сплати 20.10.2015, жовтень 2015 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 19010,29 грн., граничний строк сплати 20.11.2015, листопад 2015 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 20354,79 грн., граничний строк сплати 21.12.2015, всього сплачено у 2015 році - у загальній сумі 52632,35 грн., заборгованість на кінець 2015 року склала 159819,33 грн., грудень 2015 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 21644,26 грн., граничний строк сплати 20.01.2016, січень 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 5782,65 грн., граничний строк сплати 22.02.2016, лютий 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 5636,26 грн., граничний строк сплати 21.03.2016, березень 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 10832,91 грн., граничний строк сплати 20.04.2016, квітень 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 10832,91 грн., граничний строк сплати 20.05.2016, травень 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 12428,16 грн., граничний строк сплати 21.06.2016, червень 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 11321,95 грн., граничний строк сплати 20.07.2016, липень 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 10483,33 грн., граничний строк сплати 22.08.2016, серпень 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 6948,66 грн., граничний строк сплати 20.09.2016, вересень 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 8071,92 грн., граничний строк сплати 20.10.2016, жовтень 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 7465,75 грн., граничний строк сплати 21.11.2016, листопад 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 10717,39 грн., граничний строк сплати 20.12.2016, всього сплачено у 2016 році - у загальній сумі - 66061,19 грн., заборгованість і на кінець 2016 року склала 217802,9 грн.
Судом першої інстанції не визначалась заборгованість з ЄСВ станом на 16.11.2017, що існувала до порушення провадження у справі про банкрутство.
Але на виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5870/19 від 12.02.2020 року між відповідачем та позивачем було складено акт звіряння розрахунків з ЄСВ за період з 01.01.2013 по 31.10.2019, який наявний в матеріалах справи, з якого відомо, що за період 01.01.2017 по 16.11.2017 позивач задекларував, а відповідач відобразив у ІКП позивача зі сплати ЄСВ наступну інформацію станом на 16.11.2017.
За грудень 2016 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 11670,65 грн, граничний строк сплати 20.01.2017, січень 2017 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 16369,45 грн, граничний строк сплати 20.02.2017, лютий 2017 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 17550,66 грн, граничний строк сплати 20.03.2017, березень 2017 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 20218,06 грн, граничний строк сплати 20.04.2017, квітень 2017 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 27369,55 грн, граничний строк сплати 22.05.2017, травень 2017 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 31016,75 грн, граничний строк сплати 20.06.2017, червень 2017 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 31831,73 грн, граничний строк сплати 20.07.2017, липень 2017 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 33029,24 грн., граничний строк сплати 21.08.2017, серпень 2017 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 34601,35 грн, граничний строк сплати 20.09.2017, вересень 2017 року самостійно нарахована сума єдиного внеску склала 33732,72 грн, граничний строк сплати 20.10.2017.
Загальна сума нарахованого єдиного внеску з 01.01.2017 по 16.11.2017 - 257290,11 грн.
Як зазначено вище, позивач сплачував єдиний внесок наступним чином: 21.01.2017 на суму 4800,00 грн; 25.01.2017 року на суму - 11000,00 грн, 01.02.2017 на суму 7,30 грн; 07.02.2017 на суму - 47,26 грн; 15.02.2017 на суму 8000,00 грн, 28.02.2017 на суму 1600 грн; 09.03.2017 на суму - 38,02 грн; 10.04.2017 на суму 4000,00 грн; 13.04.2017 на суму 44,97 грн; 15.05.2017 на суму 15000,00 грн; 22.05.2017 на суму - 19000,00 грн; 28.09.2017 на суму 111,17 грн; 02.10.2017 на суму 7447,68 грн; 03.10.2017 на суму 1768,60 грн; 04.10.2017 на суму 7858,38 грн; 06.10.2017 на суму - 14441,25 грн, 09.10.2017 на суму 2840,40 грн; 11.10.2017 на суму 8769,40 грн, 12.10.2017 на суму 155,31 грн; 12.10.2017 на суму 6863,901 грн; 13.10.2017 на суму 14216,34 грн; 17.10.2017 на суму 4935,80 грн; 18.10.2017 на суму 8047,68 грн; 25.10.2017 на суму 6498,55 грн; 26.10.2017 на суму 4515,84 грн; 30.10.2017 на суму 275,51 грн; 07.11.2017 на суму 15000,00 грн.
Загальна сума сплаченого позивачем єдиного внеску з 01.01.2017 по 16.11.2017 167283,00 грн.
Заборгованість позивача з єдиного внеску за період: з 01.01.2017 по 16.11.2017 складає 90007,11 грн, а саме 257290,11 грн (нараховано) - 167283,00 грн (сплачено).
Отже, борг позивача станом на 16.11.2017 становить 307810,01 грн, де 217802,9 грн (заборгованість на кінець 2016 року) + 90007,11 грн. (заборгованість за період 01.01.2017 по 16.11.2017).
Таким чином, відповідачем допущена бездіяльність та не здійснено дій з остаточного розрахунку суми податкового боргу (заборгованості з єдиного внеску) у сумі 307810,01 грн та не зафіксовано її станом на 16.11.2017, як таку, що підлягає погашенню виключно, після зазначення в платіжному дорученні спрямування коштів позивачем на таке погашення, за нормами підрозділу 5 розділу VI "Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016р. №422.
Механізм обліку сум податкового боргу та заборгованості зі сплати єдиного внеску боржників, що перебувають у процедурах банкрутства, та їх погашення здійснюється за приписами підрозділу 5 розділу VI Порядку 422.
Питання, пов`язані зі сплати грошових зобов`язань (єдиного внеску), які обліковувались в органі ДФС на дату ухвали суду про порушення провадження у справі про банкрутство і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, фіксуються та погашаються виключно після зазначення в платіжному дорученні спрямування коштів на таке погашення за приписами абз.1 п. 2 підрозділу 5 розділу VI Порядку 422.
Після надходження до органу ДФС відповідного рішення (ухвали, постанови) господарського суду (про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, про порушення провадження у справі про банкрутство і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, про припинення провадження у справі про банкрутство, про введення процедури санації, про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі про банкрутство, про визнання мирової угоди недійсною та/або поновлення провадження у справі про банкрутство, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури) дані судового рішення реєструються підрозділом судового оскарження в інформаційній системі органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, днем отримання від структурного підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції органу ДФС, або відповідальної особи, визначеної керівником органу ДФС для виконання таких функцій, із занесенням дати ухвали/постанови суду.
Після отримання від підрозділу судового оскарження відповідного рішення (ухвали/постанови) господарського суду підрозділ, до компетенції якого належить погашення заборгованостей, забезпечує відкриття в інформаційній системі органів ДФС справи банкрута шляхом внесення таких даних: податковий номер або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта); найменування платника податків; назва документа; номер та дата прийняття рішення (ухвали, постанови) господарського суду.
Станом на дату винесення ухвали суду про порушення провадження у справі про банкрутство і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів в ІКП платника - банкрута здійснюється остаточний розрахунок суми податкового боргу (заборгованості з єдиного внеску), що складається із: суми несплачених зобов`язань; суми штрафних санкцій; суми пені; плати за податковий кредит та відображаються облікові показники (операції), що фіксують (виділяють) суми боргу (заборгованості).
Поточні зобов`язання у період провадження у справі про банкрутство, що сплачені боржником, у день внесення до інформаційної системи органів ДФС відомостей про їх надходження на рахунки з обліку доходів бюджетів (рахунки для сплати єдиного внеску) зараховуються в рахунок грошових зобов`язань (єдиного внеску), термін сплати яких настав після дати реєстрації ухвали суду про порушення провадження у справі про банкрутство за приписами абз.2 п. 2 підрозділу 5 розділу VI Порядку 422.
Грошові зобов`язання (єдиний внесок), що нараховуються за даними звітності платника протягом дії процедури банкрутства (після дати реєстрації в органі ДФС ухвали суду про порушення провадження у справі про банкрутство і введення мораторію на задоволення вимог кредиторів), погашаються у порядку черговості, передбаченому пунктом  87.9  статті  87  глави  9  розділу  II Податкового кодексу України.
У період провадження у справі про банкрутство кошти, сплачені боржником, у день внесення до інформаційної системи органів ДФС відомостей про їх надходження на рахунки з обліку доходів бюджетів (рахунки для сплати єдиного внеску) зараховуються в рахунок грошових зобов`язань (єдиного внеску), термін сплати яких настав після дати реєстрації ухвали суду про порушення провадження у справі про банкрутство.
У разі зазначення в платіжному дорученні спрямування сплачених боржником коштів у рахунок погашення зафіксованого (виділеного) боргу (заборгованості) підрозділом, до компетенції якого належить ведення обліку платежів та інших надходжень, на підставі інформації підрозділу, до компетенції якого належить погашення заборгованостей, про зміну напряму зарахування коштів в інформаційній системі органів ДФС здійснюється зміна виду операції сплати.
Аналіз наведених положень Порядку свідчить, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально - правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, відповідно належним способом захисту порушеного права товариства є вимога про зобов`язання відповідача здійснити дії по відображенню/коригуванню у особовій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права неодноразово висловлена Верховним Судом України у постановах від 03, 10 та 17 листопада 2015 року (справи №№ 21-99а15, 2479а15 та 2944а15 відповідно), а також Верховним Судом у постановах від 07 березня 2018 року та 25 квітня 2018 року (справи №№ 808/3720/14, 826/1902/15 та 813/8411/13-а відповідно).
Підсумовуючи викладене, судом підтверджена протиправність дій відповідача щодо неправильного спрямування сплачених позивачем коштів з ЄСВ без врахування провадження справи про банкрутство, що є неприпустимим.
Відповідачем на підтвердження своєї правової позиції не надано жодного належного доказу.
При цьому, суд в межах своєї компетенції може лише встановити правомірність/неправомірність донарахування відповідних штрафних санкцій та наявність/відсутність підстав для поширення наведеної вище ретроспективної правої норми на спірні правовідносини, однак не може підміняти собою уповноважений орган та самостійно зменшувати суму донарахувань. 
Зазначене узгоджуються з висновком Верховного Суду викладеним в постановах від 11.11.2020 у справі №60/1553/19, від 26.08.2021 у справі №520/1874/2020.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 по справі № 160/8852/20, яке набрало законної сили, було визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо незабезпечення відкриття в інформаційній системі органів ДПС справи банкрута шляхом внесення номеру та дати ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі № 904/9358/17 про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція", якою введений мораторій на задоволення вимог кредиторів та введена процедура санації; зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити відкриття в інформаційній системі органів ДПС справи банкрута шляхом внесення номеру та дати ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 у справі № 904/9358/17 про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція", якою введений мораторій на задоволення вимог кредиторів та введена процедура санації; визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо нездійснення остаточного розрахунку суми податкового боргу (заборгованості з єдиного внеску), що складалася з суми несплачених зобов`язань на дату винесення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року у справі № 904/9358/17 про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція" для фіксації суми боргу в інтегрованій картці платника; зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити остаточний розрахунок суми податкового боргу з єдиного внеску, що складалася із суми несплачених зобов`язань у сумі 307810,01 грн на дату винесення ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2017 року у справі № 904/9358/17 про порушення провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція"; зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зафіксувати суму податкового боргу 307810,01 грн в інтегрованій картці платника, як таку, що погашається виключно після зазначення в платіжному дорученні про спрямування коштів на таке погашення; визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо зарахування у період з 16.11.2017 по 30.06.2020 коштів, сплачених Публічним акціонерним товариством "Синельниківська теплоізоляція" у сумі 307810,01 грн у дні внесення до інформаційної системи органів ДПС відомостей про їх надходження для сплати поточних платежів з єдиного внеску в рахунок суми податкового боргу, що виник до 16.11.2017; зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області у період провадження у справі про банкрутство, кошти у сумі 710647,26 грн., сплачені Публічним акціонерним товариством "Синельниківська теплоізоляція", у день внесення до інформаційної системи органів ДПС відомостей про їх надходження на рахунки для сплати єдиного внеску зарахувати в рахунок грошових зобов`язань (єдиного внеску), термін сплати яких настав після дати реєстрації ухвали суду про порушення провадження у справі про банкрутство з відображенням цієї інформації у інтегрованій картці; визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо внесення до інформаційної системи органів ДПС відомостей про застосування до Публічного акціонерного товариства "Синельниківська теплоізоляція" у зв`язку з несвоєчасною сплатою єдиного внеску шляхом збільшення зобов`язань за рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 16.05.2017 № 000005800, де сума штрафних санкцій склала 27063,44 та пеня 62495,03 грн; рішення за період з 21.10.2015 року по 24.11.2017 року від 06.12.2017 року № 0194961315, де сума штрафної санкції склала 28380,98 грн. та пеня 110811,58 грн. та рішення за період з 23.08.2016 року по 04.07.2018 року від 31.07.2018 року № 0319671315, де сума штрафної санкції склала 3486,40 грн. та пеня 10410,31 грн; зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити виключення відомостей з інтегрованої картки платника щодо збільшення зобов`язання за несвоєчасну сплату єдиного внеску за рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені від 16.05.2017 року № 000005800; рішенням від 06.12.2017 року №0194961315; рішенням від 31.07.2018 року № 0319671315.
За встановлених обставин справи, колегія суддів вбачає наявність обґрунтованих підстав для задоволення позову.
Оскільки апелянтом при поданні письмових пояснень (11.12.2020) та додаткових письмових пояснень (02.02.2021) не дотримано вимог ч. 1 ст.  266 ГПК України щодо строку їх подання колегія суддів не вбачає підстав для врахування цих додаткових пояснень при перегляді в апеляційному порядку оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

9.          Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Відповідно до частини 1  статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За встановлених вище обставин, судом першої інстанції оскаржувану ухвалу було прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню з прийняттям нового рішення у справі.
Керуючись статтями 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "СИНЕЛЬНИКІВСЬКА ТЕПЛОІЗОЛЯЦІЯ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 у справі № 904/5870/19 задовольнити.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2020 у справі №  904/5870/19 скасувати.
Прийняти нове рішення.
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області від 11.11.2019 № Ю-1 "Про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування".
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.03.2023.

Головуючий суддя                                                                         Л.А. Коваль

Суддя                                                                                                В.О. Кузнецов

Суддя                                                                                                В.Ф. Мороз