ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
28 лютого 2023 року
м. Київ
справа № 953/9892/21
провадження № 51-2551км21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючої                                                  ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:  
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 , 
захисника                                                   ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),   
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22021220000000051, за обвинуваченням
 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Довжанськ Луганської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК не судимого,
 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України(далі - КК), 
 
за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 6 травня 2022 року про відмову у відкритті провадження.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2021 року   ОСОБА_7 визнай винуватим та засуджений до покарання у виді позбавлення волі:
- за ч. 1 ст. 258-3 КК на строк 8 років без конфіскації майна;
- за ч. 1 ст. 263 КК на строк 4 роки.
 
На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна.
 
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він за обставин, детально викладених у вироку, приблизно в травні 2014 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території підконтрольній терористичній організації «ЛНР» вступив до підрозділу цієї терористичної організації «Народне ополчення Донбасу» з місцем дислокації у м. Луганську Луганської області, отримав спеціальну форму із знаками розрізнення «ЛНР» та йому була відведена роль «бойовика». 
 
Приблизно упродовж травня - липня 2014 року, більш точна дата, час та місце органом досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_7 отримував накази від командира підрозділу « Народне ополчення Донбасу », здійснював заходи з охорони та оборони терористичної організації «ЛНР», активні розвідувальні дії, спрямовані на збір даних щодо місць розташування та чисельності ЗСУ й інших військових формувань України, а також функції протидії підрозділам ЗСУ й інших збройних формувань України, залучених до проведення Операції об`єднаних сил. Приблизно у липні 2014 року, перебуваючи на території Луганської області, більш точна дата, час та місце органом досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_7 залишив підрозділ «Народне ополчення Донбасу» терористичної організації «ЛНР» та виїхав до Російської Федерації.
Крім того, у невстановлений період часу у 2020 році ОСОБА_7 , перебуваючи на невідомому ринку в м. Харкову, придбав у невстановлених досудовим розслідуванням осіб корпус ручної осколкової гранати РГД-5, корпус ручної осколкової гранати РГО, запал до ручної гранати типу УЗРГМ, запал до ручної гранати типу УДЗ, після чого, зберігаючи їх при собі, перемістив до свого місця проживання, де у подальшому став їх зберігати. 22 березня 2021 року приблизно о 08:30, у будинку АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_7 ( АДРЕСА_2 ), під час обшуку у його особистих речах виявлено та вилучено полімерний пакет обв`язаний шортами, в середині якого знаходились вищевказані предмети.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 січня 2022 року захиснику ОСОБА_6 поновлено строк на апеляційного оскарження вироку районного суду Харківської області щодо ОСОБА_7 . Ухвалою цього ж суду від 20 січня 2022 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2021 року, а кримінальне провадження було призначене до судового розгляду в Харківському апеляційному суді на 2 червня 2022 року.
На підставі розпорядження Голови Верховного Суду ОСОБА_8 від 25 березня 2022 року № 14/0/9-2 про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей), враховуючи неможливість Харківського апеляційного суду здійснювати правосуддя під час воєнного стану кримінальне провадження № 22021220000000051 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2021 року передано до Полтавського апеляційного суду. 
Полтавський апеляційний суд ухвалою від 6 травня 2022 року відмовив у відкритті провадження за апеляційного скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2021 року. Своє рішення суд апеляційної інстанції мотивував тим, що вирок місцевого суду стороною захисту було оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.
Короткий зміст вимог, наведених у касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
 
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу Полтавського апеляційного суду від 6 травня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за її скаргою, та направити провадження на новий розгляд в Харківський апеляційний суд за підсудністю.
 
Свої вимоги мотивує тим, що:
- за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 . Харківським апеляційним судом було відкрито провадження, а справу призначено до судового розгляду на 2 червня 2022 року, про що було повідомлено сторону захисту; 
- про те, що по даному кримінальному провадженню було змінено підсудність та колегію суддів сторонам не повідомлялось;
- про час та дату судового засідання не було повідомлено ні її (захисника), ні засудженого ОСОБА_7 , хоча всі адреси, номери телефонних зав`язків були зазначені в апеляційних скаргах.
 
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні:
- захисник підтримала вимоги, викладені в касаційній скарзі; 
- прокурор просила касаційну скаргу залишити без задоволення.
 
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Як убачається з матеріалів провадження 17 вересня 2021 року ухвалою Харківського апеляційного суду було відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , 22 вересня 2021 року ухвалою цього ж суду закінчена підготовка та призначений апеляційний розгляд апеляційної скарги ОСОБА_7 на 12:40 2 червня 2022 року.
14 вересня 2021 року на вирок Харківського районного суду від 29 липня 2021 року була подана апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 до якої було долучено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
18 січня 2022 року ухвалою Харківського апеляційного суду захиснику ОСОБА_6 було поновлено строк апеляційного оскарження зазначеного вироку. 20 січня 2022 року ухвалою Харківського апеляційного суду було відкрито апеляційне провадження за цією апеляційною скаргою. При цьому в ухвалі про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції зазначив, що, перевіряючи апеляційну скаргу захисника, встановив, що ця скарга відповідає вимогам ст. 396 КПК та не встановлено будь-яких перешкод для відкриття апеляційного провадження. 
У порядку ст. 398 КПК учасникам судового провадження було надіслано копію ухвали про відкриття апеляційного провадження.
24 січня 2022 року суддя Харківського апеляційного суду ОСОБА_9 ухвалила закінчити підготовку провадження до апеляційного розгляду і призначити апеляційний розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2021 року на 12:40 2 червня 2022 року.
Надалі на підставі розпорядження Голови Верховного Суду ОСОБА_8 від 25 березня 2022 року № 14/0/9-2 про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей), кримінальне провадження № 22021220000000051 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2021 року передано до Полтавського апеляційного суду. 
Ухвалами Полтавського апеляційного суду від 6 травня 2022 року суддя одноособово відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 і повернув їм апеляційні скарги з усіма доданими до них матеріалами, посилаючись на положення ст. 394 КПК. Таким чином суддя Полтавського апеляційного суду залишив поза увагою, що рішення про відкриття апеляційного провадження за скаргами вже було прийняте суддею Харківського апеляційного суду.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, саме істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження судовий розгляд щодо ОСОБА_7 був проведений у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК, оскільки у судовому засіданні ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і дав показання про обставини, час та місце їх вчинення. Водночас захисник ОСОБА_6 також не оспорювала фактичні обставини справи. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Місцевий суд також зазначив, що у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
З апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , копія якої знаходиться у матеріалах провадження, убачається, що захисник оскаржує фактичні обставини, котрі її підзахисним та нею під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції не оспорювалися. 
З урахуванням вищенаведеного убачається, що під час ухвалення рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 суддя Полтавського апеляційного суду керувався положеннями ч. 4 ст. 399 КПК, згідно з якими суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.
Отже, рішення судді Полтавського апеляційного суду узгоджується з наявними матеріалами кримінального провадження є належним чином обґрунтованим. 
Таким чином за вказаних обставин постановлення ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження не свідчать про наявність таких порушень КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 25 листопада 2019 року (справа № 1-7/12, провадження №51-1232 кмо 18).  
 
Крім того, захисник ОСОБА_6 у касаційній скарзі, висуваючи вимогу про скасування ухвали Полтавського апеляційного суду від 6 травня 2022 року, не зазначає, які порушення допустив Полтавський апеляційний суд по суті винесеного рішення.
 
У касаційної скарзі захисник посилається також на те, що про час та дату судового засідання у Полтавському апеляційному суді не було повідомлено ані її (захисника), ані засудженого ОСОБА_7 , хоча всі адреси, номери телефонних зав`язків були зазначені в апеляційних скаргах. Проте відповідно до вимог статей 398, 399 КПК питання про відкриття чи відмову у відкритті провадження вирішується суддею одноособово, без проведення судового засідання.
З огляду на наведене, касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 412, 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
 
ухвалив:
 
касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишитибез задоволення, аухвалу Полтавського апеляційного суду від 6 травня 2022 року щодо  ОСОБА_7 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 29 липня 2021 року - без змін. 
 
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
 
Судді:

ОСОБА_1                      ОСОБА_2                             ОСОБА_3