Номер провадження: 22-ц/813/4629/23 
Справа № 497/875/2020
Головуючий у першій інстанції Кравцова А. В.
Доповідач Приходько Л. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2023                                                                         м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                Приходько Л.А. (суддя-доповідач)
суддів:                Кутурланової О.В.,
                       Орловської Н.В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідач - Акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк",
відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Македонської Ірини Олександрівни на ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року у складі головуючого судді Кравцова А. В.,
встановив:
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про усунення перешкод та вселення, в якому просив вселити його до житлового приміщення - квартири, що находиться за адресою АДРЕСА_1 .
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 17 серпня 2022 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_2 .
28 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про зупинення провадження у справі до ухвалення остаточного рішення у цивільній справі № 497/1959/15-ц у справі за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що кредитна заборгованість була підставою для звернення стягнення на житло позивача та його виселення.
Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року провадження у цій справі зупинено до ухвалення судом остаточного рішення у цивільній справі № 497/1959/15-ц, або до виникнення інших достатніх підстав чи обставин для відновлення даного провадження. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на рішення у даній справі може вплинути рішення, що буде ухвалено судом апеляційної інстанції у цивільній справі № 497/1959/15-ц, оскільки ці справи пов`язані між собою, стосуються одних і тих самих спорів за кредитним іпотечним договором та іпотечного майна між одними тими самими особами - ОСОБА_1 та АТ КБ "Приватбанк", де предметом позову є один й той самий об`єкт нерухомого майна - квартира та похідним від цього права - право позивача на проживання в ній.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , адвокат Македонська І.О., просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення у справі про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором жодним чином не впливає на можливість вирішення спору про вселення позивача у квартиру, а наявні в матеріалах справи докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом цього спору.
У відзиві на апеляційну скаргу, яка по суті містить в собі відповідь на відзив на позовну заяву, ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, зазначивши, що за наслідками розгляду цивільної справи № 497/1959/15-ц сума заборгованості за кредитним договором може бути значно зменшена, що буде підставою для звернення з іншим позовом предметом якого буде повернення майна, що вибуло з володіння на підставі неспіврозмірного з сумою заборгованості стягнення на житло.
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ "Приватбанк" просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, вказавши на відсутність підстав для зупинення провадження у справі.
Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Таким вимогам закону ухвала суду не відповідає.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Визначаючи наявність, передбачених статтею 251 ЦПК України має враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, яка визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується лише у тому разі, коли в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї іншої справи.
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження, суд першої інстанції виходив з того, що рішення у даній справі може вплинути на рішення, що буде ухвалено судом апеляційної інстанції у цивільній справі № 497/1959/15-ц, оскільки ці справи пов`язані між собою, стосуються одних і тих самих спорів за кредитним іпотечним договором та іпотечного майна між одними тими самими особами ОСОБА_1 та АТ КБ "Приватбанк", де предметом позову є один й той самий об`єкт нерухомого майна - квартира та похідним від цього права - право позивача на проживання в ній.
При цьому суд, у порушення вимог пункту 6 частини 1 статті 251 ЦПК України, не вказав в чому полягає пов`язаність справ, та не зазначив обставини, які б давали обґрунтовані підстави для висновку про те, що розгляд зазначеної вище цивільної справи виключає можливість, на підставі наявних доказів самостійно встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, та можливість встановлення підстав для вселення позивача у спірне житлове приміщення.
Пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України визначено, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач посилався на те, що АТ КБ "Приватбанк", право власності якого на спірну квартиру припинено рішенням Болградського районного суд Одеської області від 30 червня 2020 року шляхом скасування запису про державну реєстрацію права власності, чинить перешкоди у користуванні належною йому квартирою, яка є єдиним його житлом, оскільки під час виконання судового рішення про виселення у позивача було відібрано ключі від квартири та на час звернення до суду квартира опечатана АТ КБ "Приватбанк". 
Отже предметом даного спору є право користування позивачем спірним нерухомим майном.
Предметом розгляду у справі № 497/1959/15-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості є розмір заборгованості за кредитним договором №ODO0GA0000000624 від 27 березня 2008 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 .
Враховуючи, що наявні в даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у даній справі, розгляд апеляційним судом цивільної справи за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, не є підставою для зупинення провадження у цій справі, оскільки при її розгляді питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду цієї цивільної справи, не вирішуються.
Крім того, як вбачається з матеріалів даної справи, ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з вищевказаною позовною заявою у липні 2020 року. Однак, до цього часу справа не розглядається по суті. Вказані обставини грубо порушують право особи на справедливий суд, а також на своєчасний розгляд її справи.
Відповідно до положень статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а зупинення провадження лише має наслідком затягування розгляду справи та порушення розумних строків для вирішення виниклого спору. А тому ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

ухвалив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Македонської Ірини Олександрівни задовольнити.
Ухвалу Болградського районного суду Одеської області від 28 грудня 2022 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                                        Л. А. Приходько

Судді:                                                                        О. В. Кутурланова

                                                                               Н. В. Орловська