СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2022 року                               м. Харків           Справа № 905/1791/21  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.,
за участю секретаря судового засідання: Соляник Н.В.,
за участю представників сторін:
від позивача (апелянта): Дем`яненко О.І., довіреність №25/2022 від 01.04.2022;
від відповідача: Атаманюк В.В., довіреність №39 від 23.12.2021; 
від 3-х осіб: не з`явились;
розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля", м.Краматорськ, Донецька область (вх. №416 Д/2),
на рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 (повний текст складено 25.01.2022) у справі № 905/1791/21 (суддя Лейба М.О.), 
за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля", м.Краматорськ, Донецька область,
до відповідача Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", м. Київ,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
1) Державного підприємства "Шахтоуправління "Південодонбаська №1", м.Вугледар, Донецька область,
2) Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу", м.Маріуполь, Донецька область,
3) Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, м. Київ,
        про стягнення 30553659,86грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" (надалі – ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля") звернулося до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (надалі – ДПЗД "Укрінтеренерго") про стягнення заборгованості зі сплати вартості послуг з розподілу електричної енергії у загальному розмірі 30553659,86грн, з яких: 26471998,80грн - основного боргу за договором; 1234557,49грн - пені; 719810,48грн - 3% річних; 2127293,09грн - інфляційних втрат. 
Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електроенергії від 21.12.2018, укладеного між сторонами на підставі поданої відповідачем заяви-приєднання від 20.12.2018 в частині наданих позивачем послуг за періоди: з травня по червень 2019 року; з березня по серпень 2020 року; з жовтня по грудень 2020 року; з січня по лютий 2021 року; з травня по червень 2021 року.  
У відзиві на позовну заяву відповідачем визнано позов на суму 23716047,18грн за періоди: травень 2019 року; з березня по серпень 2020 року; з жовтня по грудень 2020 року; з січня по лютий 2021 року; травень 2021 року. 
В іншій частині позовних вимог (2755951,62грн) відповідач просив суд відмовити. Зокрема, ДПЗД "Укрінтеренерго" зазначило про наявність розбіжностей за актами приймання-передачі наданих послуг за травень – червень 2019 року та червень 2021 року, з тих підстав, що відповідач направляв позивачу вимоги №44/11-3018 від 07.05.2019 (з датою відключення 23.05.2019) та №44/09-001071/П від 25.02.2021 (з датою відключення 15.03.2021) про обмеження об`єктів споживачів у зв`язку з наявністю заборгованості за спожиту електричну енергію впродовж  травня по червень 2019 року по споживачу - Комунальне підприємство "Компанія "Вода Донбасу" (надалі – КП "Компанія "Вода Донбасу") та за червень 2021 року по споживачу - Державне підприємство "Шахтоуправління "Південодонбаська №1" (надалі – ДП "Шахтоуправління "Південодонбаська №1"), проте ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" не було належним чином виконано вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго" про відключення окремих споживачів від розподілу електричної енергії.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 у справі №905/1791/21 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 23716047,18грн, 3% річних в сумі 589419,23грн, інфляційні втрати в сумі 1861021,48грн, пеню в сумі 1091943,12грн та судовий збір в сумі 408876,48грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача 23716047,18грн, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач не виконав грошове зобов`язання за договором щодо оплати позивачу наданих у період травень 2019 року, березень-серпень 2020 року, жовтень-грудень 2020 року, січень-лютий 2021 року, травень 2021 року послуг з розподілу електроенергії, допустивши прострочення у його виконанні, і тим самим порушив право позивача на своєчасне отримання вказаної суми коштів. При цьому, відповідачем визнається заборгованість перед позивачем у вказаній сумі.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості за надані у період за травень 2019 року на суму 356362,11грн та червень 2019 року на суму 1727522,14грн послуги споживачу  КП "Компанія "Вода Донбасу" та заборгованості в сумі 672067,37грн за надані послуги у червні 2021 року споживачу ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаська №1",  суд зазначив, що на Оператора системи розподілу (позивача) покладено обов`язок виконати відключення споживачів на вимогу електропостачальника, проте в порушення вимог чинного законодавства та умов п. 6.5. договору, ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" не було у повному обсязі та своєчасно виконано вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго" про відключення окремих споживачів від розподілу електричної енергії, що свідчить про відсутність правових підстав для покладення на ДПЗД "Укрінтеренерго" обов`язку з оплати вказаних послуг.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за актами травень – червень 2019 та за актом за червень 2021 року, суд першої інстанції також відмовив у задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних, нарахованих на таку суму основного боргу, зазначивши, що такі вимоги є похідними.
Не погодившись із вищевказаним рішенням, ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 у справі №905/1791/21 в частині відмови у задоволенні позовних вимог на суму 3295228,85грн та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, заявник посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає оскаржуване рішення таким, що прийняте з неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи. 
В обґрунтування своїх доводів, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки обставинам, доводам та доказам, якими він обґрунтовував неможливість повного припинення розподілу електричної енергії споживачам. Зокрема, суд не надав оцінки аргументам, наведеним позивачем відносно того, що на виконання вимоги відповідача № 44/11-3018 від 07.05.2019 на обмеження (відключення) від електропостачання КП "Компанія "Вода Донбасу" (з датою відключення 23.05.2019) ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" було частково виконано - відключено чотири районні підрозділи підприємства. Однак, у доступі до інших об`єктів споживача - КП "Компанія "Вода Донбасу" позивачу було відмолено, що підтверджується відповідними актами про порушення договірних умов. Зважаючи на те, що позивачем було вчинено всі залежні від нього та вичерпні дії, передбачені законодавством, щодо відключення 23.05.2019 об`єктів КП "Компанія "Вода Донбасу", тому позивач вважає, що він не може нести відповідальність у вигляді обов`язку закупівлі обсягів електричної енергії такого споживача в якості втрат оператора.
На думку позивача, з огляду на положення постанови Кабінету Міністрів України 05.07.2019 №570 та Порядку забезпечення електричної енергії захищеним споживачам, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2018 №1209 оператору системи розподілу ПрАТ "ДТЕК ПЕМ Енерговугілля" було заборонено відключати від електропостачання КП "Компанія "Вода Донбасу". 
Крім того, заборгованість КП "Компанія "Вода Донбасу" перед ДПЗД "Укрінтеренерго" у відповідності до вищевказаного Порядку, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2018 № 1209  та договору про реструктуризацію була реструктуризована та визначені джерела фінансування для оплати наявної заборгованості.
Також, позивач зазначає про те, що відповідач, отримавши фінансування для погашення заборгованості КП "Компанія "Вода Донбасу" за спожиту електричну енергію, намагається при цьому ухилитися від оплати отриманих коштів позивачу, та аргументує це розбіжностями наданих послуг за точками комерційного обліку споживачів постачальника "останньої надії", а саме КП "Компанія "Вода Донбасу" за травень 2019 у розмірі 7 771 064 кВт/год. на суму 356362,11грн та червні 2019 у розмірі 39279651 кВт/год. на суму 1727522,14грн, які виникли внаслідок не відключення КП "Компанія "Вода Донбасу" від електропостачання.
Питання щодо віднесення об`ємів електричної енергії, спожитих КП "Компанія "Вода Донбасу" у спірний період розглядалось в інших судових справах. Так, у рішенні від 12.04.2021 по справі №910/15252/19 Господарським судом міста Києва було встановлено факт достовірності даних, наданих ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" та факт віднесення КП "Компанія "Вода Донбасу" до споживачів постачальника "останньої надії" у спірний період (травень та червень 2019 року). Водночас, у рішенні Господарського суду Донецької області у справі №905/1849/19 ДПЗД "Укрінтеренерго" стягнуло з КП "Компанія "Вода Донбасу" заборгованість за спожиту електричну енергію у травні та червні 2019 року
Отже, відповідач, не зважаючи на факт не відключення КП "Компанія "Вода Донбасу" за його заявкою, стягнув у судовому порядку вартість спожитої КП "Компанія "Вода Донбасу" електричної енергії у період травень та червень 2019 року (з урахуванням плати за розподіл) та, при цьому, відмовляється оплатити її Оператору системи розподілу (позивачу), а тому стягнення цієї плати необхідно провести в судовому порядку.
Також, апелянт посилається на безпідставність висновків місцевого суду про невиконання позивачем вимог щодо відключення відповідних споживачів, зважаючи на те, що порушення споживачами вимог чинного законодавства позбавило позивача можливості здійснити припинення розподілу електричної енергії на об`єкти зазначених підприємств.
За твердженнями позивача, суд першої інстанції помилково не застосував до спірних правовідносин відповідні положення Правил роздрібного ринку електричної енергії (п. 1.1.2, п.п. 12 п. 5.5.5., п. 7.10. ПРРЕЕ) та норми Кодексу системи розподілу (п.п. 11.5.3., 11.5.4., 11.5.12 КСР), які у взаємозв`язку із обставинами даної справи підтверджують відсутність вини позивача щодо не відключення 23.05.2019 об`єктів КП "Компанія "Вода Донбасу", а тому відсутні підстави для застосування п. 6.5 договору та віднесення обсягів спожитої електроенергії на втрати позивача.
Позивач також посилається на безпідставність висновків господарського суду першої інстанції щодо не відключення Оператором ситеми розподілу від електропостачання споживача - ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1". На думку апелянта, відповідно до положень ПРРЕЕ та КСР, вимога постачальника "останньої надії" на відключення 15.03.2021 з 9.00 об`єкта споживача ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" №44/09-000328/В від 25.02.2021 була обґрунтовано відхилена позивачем на підставі того, що на дату відключення постачальник "останньої надії" вже з 01.03.2021 не був електропостачальником даного споживача, про що було відповідно письмово повідомлено ДПЗД "Укрінтеренерго" листом від 15.03.2021 за вих. №229. Відтак, позивач вважає, що в нього не було жодних законних підстав вважати діючою чи чинною вимогу постачальник "останньої надії" на відключення №44/09-000328/В від 25.02.2021.
З посиланням на наведене, позивач зазначає про відсутність підстав для застосування п. 6.5 договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та віднесення обсягів спожитої електроенергії на втрати позивача.
Крім того, на думку позивача, прийняття місцевим судом позиції постачальника "останньої надії" щодо неправомірного припинення/обмеження розподілу електричної енергії споживачу ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" фактично "узаконює" такі не передбачені законодавством дії постачальника "останньої надії" у майбутніх періодах, що, тим самим може зробити прецедент для чисельних відключень споживачів без жодного попередження по всієї території України, та поставить в таку загрозу вперш за все саме державні та комунальні підприємства, установи тощо.
У підсумку позивач стверджує, що господарський суд не надав належну оцінку умовам укладеного між сторонами договору та неправильно застосував норми матеріального права, а саме застосував положення ст. 525, 526, 629 ЦК України до п. 6.5 договору замість п.п. 5.9 - 5.10 додатку №2 "Порядок розрахунків" до договору, відповідно до яких наявність у відповідача зауважень до актів наданих послуг за травень – червень 2019 та червень 2021 на спірну суму не є підставою для невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг з розподілу електричної енергії в цій частині. Зазначене, у свою чергу, призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" у розмірі 3295228,85 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2022 для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" на рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 у справі №905/1791/21; встановлено учасникам справи строк до 03.03.2022 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень; призначено справу до розгляду на 23.03.2022 о 10:00 год. 
Разом з тим, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022  від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14.03.2022 частково змінено ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.
Отже, судове засідання, призначене на 23.03.2022 у справі № 905/1791/21 не відбулося.
Відповідно до наказу Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 №03 "Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану" встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 та запроваджено відповідні організаційні заходи, у тому числі тимчасово призупинено розгляд справ у судових засіданнях.
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" постановлено часткову зміну ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб.
З метою забезпечення утримання учасників судового процесу від небезпеки, спричиненої триваючою збройною агресією Російської Федерації проти України, дотримання захисту життя і здоров`я відвідувачів і працівників суду та з урахуванням заходів, встановлених режимом роботи Східного апеляційного господарського суду під час дії воєнного стану, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2022 доведено до відома учасників судового процесу про те, що наступна дата відкритого судового засідання з розгляду даної справи буде визначена судом після усунення обставин небезпеки загрози учасників судового процесу, а сторони та інші учасники справи мають можливість скористатися своїм правом та у письмовій формі надати пояснення, заяви та клопотання з використанням офіційної електронної пошти суду.
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17.05.2022, затвердженим Законом України №2263-IX від 22.05.2022, постановлено: на часткову зміну ст. 1 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25.05.2022 строком на 90 діб.
Указом Президента України від 12.08.2022 № 573 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", зокрема, строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.
Водночас, з огляду на необхідність розгляду апеляційної скарги впродовж розумних строків в контексті встановлених п. 1 ст. 6 ратифікованої Україною Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантій, з огляду на приписи п. 10 ч. 3 ст. 2 та ч. 2 ст. 114 ГПК України, якими встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства – Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 03.10.2022 повідомив учасників справи, що розгляд апеляційної скарги ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" на рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 у справі №905/1791/21 відбудеться 03.11.2022 о 15:45 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 132. 
25.10.2022 до суду апеляційної інстанції  від ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: копії листа НКРЕКП №11913/20.4/7-22 від 07.10.2022.
В обгрунтування поданого клопотання позивач посилається на те, що у жовтні 2022 року ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" отримало від НКРЕКП лист-роз`яснення, у тому числі щодо укладення договорів зі споживачами, які мають заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію за попередніми договорами з постачальником "останньої надії". На думку позивача, дані роз`яснення Регулятора підтверджують позицію ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" щодо безпідставності висновків місцевого господарського суду відносно не відключення ДП "Шахтоуправління Південнодонбаська №1" від електропостачання, яка викладена у п.3 апеляційної скарги. Враховуючи, що роз`яснення НКРЕКП були отримані позивачем лише у жовтні 2022 року та не могли бути долучені до матеріалів справи у суді першої інстанції, позивач просить долучити до матеріалів справи копію листа НКРЕКП №11913/20.4/7-22 від 07.10.2022 та врахувати такий доказ при перегляді справи на стадії апеляційного провадження.
25.10.2022 від ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" надійшла заява про участь представника у судовому засіданні, призначеному на 03.11.2022 о 15:45 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 задоволено заяву ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" про участь у судовому засіданні, призначеному на 03.11.2022 о 15:45 год. по справі №905/1791/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
Однак, судове засідання, призначене на 03.11.2022 15:45 год. не відбулося через технічні несправності в роботі програмі Easycon, що призвело, зокрема до неможливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції, про що відповідальними працівниками апарату суду складено Акт від 03.11.2022.
З огляду на неможливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції 03.11.2022 о 15:45 год., ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" на рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 у справі №905/1791/21 відбудеться 01.12.2022 о 09:30 год. 
29.11.2022 на адресу апеляційного суду від ДПЗД "Укрінтеренерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення без змін. Узагальнена позиція відповідача зводиться до наступного:
- покладення на Оператора системи розподілу обсягів електричної енергії та відповідно послуг з її розподілу після дати припинення електропостачання відповідає вимогам чинного законодавства, при цьому не можуть бути прийняті до уваги аргументи позивача про вину споживачів та вчинення перешкод щодо припинення електроживлення, як обставину при якій не діють положення п. 6.5. договору електропостачальника укладеного з ДПЗД "Укрінтеренерго";
- згідно рішення Регулятора (ПрАТ "НЕК "Укренерго") обсяги спожитої споживачем ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" електричної енергії відповідно до умов договору електропостачальника, законодавства, роз`яснень НКРЕКП та судової практики (постанова Верховного Суду від 13.07.2021 у справі №916/2205/20) після дати відключення, вказаної ДПЗД "Укрінтеренерго" у вимозі на відключення, покладаються на втрати Оператора системи розподілу (позивача);
- суд першої інстанції належним чином дослідив обставини, які склалися між учасниками справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим, дійшов обґрунтовано висновку про відсутність підстав для стягнення з ДПЗД "Укрінтеренерго" боргу за послуги з розподілу у травні 2019 року, а також послуг з розподілу електричної енергії за червень 2019 року та червень 2021 року, всього на загальну суму 2 755 951,62 грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №905/1791/21 до 15.12.2022 о 09:15 год. Крім того, було задоволено заяви ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" та ДПЗД "Укрінтеренерго" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Судове засідання 15.12.2022 Східним апеляційним господарським судом  проведено в режимі відеоконференції за участю представників позивача (апелянта) та відповідача. 
Представник позивача (апелянта) підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції у відповідній частині та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 
Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. 
Представники 3-х осіб у судове засідання15.12.2022 не з`явились; про дату, час та місце розгляду справи всі сторони повідомлялися у встановленому порядку.
Враховуючи, що явка представників сторін не визнавалася судом обов`язковою і в матеріалах справи містяться докази на підтвердження вчинення судом всіх можливих дій для належного повідомлення учасників справи про розгляд справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників 3-х осіб, у зв`язку з чим, переходить до її розгляду по суті.

Розглянувши клопотання ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" про долучення до матеріалів справи нових доказів, а саме: копії листа НКРЕКП №11913/20.4/7-22 від 07.10.2022, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
За приписами ч.ч. 1, 3, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У постанові Верховного Суду від 11.09.2019 по справі №922/393/18 викладено висновок, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
Судовою колегією враховано, що наданий позивачем лист НКРЕКП №11913/20.4/7-22 від 07.10.2022 не існував станом на момент розгляду справи господарським судом першої інстанції (17.01.2022), що виключає можливість долучення такого доказу до матеріалів справи та надання йому правової оцінки судом апеляційної інстанції.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, заслухавши пояснення присутніх представників позивача (апелянта) та відповідача, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою НКРЕКП №1344 від 06.11.2018 ДПЗД "Укрінтеренерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023-р із змінами, внесеними згідно з розпорядженням КМУ від 02.12.2020 №1520-р, відповідача - ДПЗД "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2021 року на території України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.
20.12.2018 ДПЗД "Укрінтеренерго" приєдналося до публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії шляхом подання до ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" підписаної заяви-приєднання від 20.12.2018.
За цією заявою-приєднання відповідно до ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України, Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі - Правила), постачальник - ДПЗД "Укрінтеренерго" приєднався до умов публічного договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, розміщеного на офіційному веб-сайті оператора системи розподілу ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" (надалі - Договір).
За умовами п. 1.1. Договору цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії споживачам електропостачальника (надалі постачальник) як послуги оператора системи. Укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання постачальника до умов цього договору.
Оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання. Реєстр ведеться оператором системи в електронному вигляді. Оператор системи забезпечує надання послуг з розподілу (передачі) в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії, та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів (п. 2.1. Договору).
Пунктом 2.2. Договору передбачено, що постачальник здійснює придбавання та оплату послуг з розподілу (передачі електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього договору за сукупністю споживачів постачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) здійснюють оплати послуг з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника, та інших послуг оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком №2 до цього договору.
Відповідно до п. 3.1 Договору ціна послуг з розподілу (передачі) визначається згідно з Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії (Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з передачі електричної енергії), затвердженим Регулятором.
Згідно з п. 3.2. Договору вартість договору складає вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за сукупністю споживачів постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційний пропозицій постачальника) послуги з розподілу (передачі) електричної енергії придбаває постачальник, та вартість інших послуг згідно з договором. Розрахунковим періодом для цілей цього договору є календарний місяць (п. 3.3. Договору).
Оплата (придбавання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами. Оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником на поточний рахунок оператора системи (п.п. 3.4., 3.5 Договору).
За положеннями п. 4.1. Договору визначено, що оператор системи зобов`язується обмежувати розподіл (передачу) за об`єктами споживачів постачальника на час і дату, визначену у вимозі постачальника про обмеження (відключення) відповідного об`єкта споживача.
Пунктом 4.2 Договору встановлено, що постачальник зобов`язується: виконувати умови цього договору; здійснювати придбавання та оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у повному обсязі згідно з умовами глави 3 та додатку №2 цього договору за сукупністю споживачів постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) оплату (придбавання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує постачальник, та інших платежів, необхідність яких випливає з умов цього договору.
Відповідно до п. 5.2. Договору оператор має право на отримання від постачальника своєчасної оплати за надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачам постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) оплату (придбавання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії забезпечує постачальник, оплати послуг з відключення та підключення об`єктів споживачів постачальника та інших послуг, передбачених порядком розрахунків.
Обсяги електричної енергії, використані споживачем постачальника після дати, зазначеної постачальником у вимозі про відключення, покладаються на втрати оператора системи (п. 6.5. Договору).
Цей договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до договору і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.1. Договору).
Як також встановлено, у п. 1.1. Додатку №2 до договору (Порядок розрахунків) передбачено, що вартість послуг оператора системи за цим договором для постачальника визначається на підставі обсягів електричної енергії і тарифів на розподіл електроенергії оператора системи на відповідних класах напруги, що затверджені НКРЕКП.
Оплата послуг з розподілу (передачі) здійснюється постачальником на розрахунковий рахунок оператора системи (п. 2 Додатку).
Згідно з п. 5.3 Додатку у разі незгоди постачальника з розрахованою оператором системи плановою вартістю послуг з розподілу (передачі) постачальник зобов`язаний сплатити визначену оператором системи вартість послуг у повному обсязі та надати оператору системи свої обґрунтовані письмові заперечення. Наявність таких заперечень не є підставою для відстрочення строку оплати планової вартості послуг з розподілу (передачі), її не оплати, тощо. У разі прострочення постачальником сплати авансового платежу настають наслідки передбачені п. 5.5. цього додатку до договору.
Згідно з п. 5.6. Додатку постачальник до 25 числа місяця (включно), що передує розрахунковому періоду здійснює попередню оплату вартості послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 100% обсягу електроенергії, що підлягає розподілу, розрахованого у відповідності до п.5.1. даного додатку, на поточний рахунок оператора системи. Датою здійснення оплати за виставленими оператором системи постачальнику платіжними документами є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок оператора системи.
Остаточна вартість послуг з розподілу визначається оператором системи на підставі обсягів розподіленої електричної енергії за кожну розрахункову добу розрахункового періоду тарифу на розподіл (п. 5.7. Додатку).
Пунктом 5.8. Додатку визначено, що оплата послуг з розподілу електроенергії здійснюється виключно в грошовій формі на підставі виставлених оператором системи рахунків, крім розрахунків, проведених відповідно до п.6 даного додатку.
За умовами п. 5.9. Додатку остаточний розрахунок за надані послуги постачальник здійснює в розрахунковому місяці на підставі Акта наданих послуг, отриманим від оператора системи до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим.
У разі наявності у постачальника зауважень до Акта наданих послуг (при наявності розбіжностей), наданого оператором системи, постачальник повідомляє про це оператора системи, а остаточний розрахунок за розподілену електричну енергію здійснюється постачальником до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, у розмірі, визначеному в наданому оператором системи Акті наданих послуг, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей (п. 5.10. Додатку).
Донараховані суми (за виключенням вартості послуг з розподілу електричної енергії, що сплачується споживачем постачальника безпосередньо оператору системи за договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії) мають бути сплачені постачальником в 5-денний термін з моменту отримання рахунку від оператора системи (п. 9 Додатку).
За підсумками розрахункового періоду складається та підписується кожною стороною договору Акт наданих послуг з розподілу електричної енергії та інші необхідні документи (п. 10 Додатку).
Позивач зазначає, що на підставі актів приймання-передачі наданих послуг від 31.05.2019 на суму 1113631,28грн, від 30.06.2019 на суму 1727522,14грн, від 31.03.2020 на суму 2346822,00грн, від 30.04.2020 на суму 1920768,56грн., від 31.05.2020 на суму 2399413,61грн, від 30.06.2020 на суму 1089089,34грн, від 31.07.2020 на суму 1988953,14грн, від 31.08.2020 на суму 2819636,26грн, від 31.10.2020 на суму 2455278,24грн, від 30.11.2020 на суму 2767877,11грн, від 31.12.2020 на суму 2871286,07грн, від 31.01.2021 на суму 1074051,83грн, від 28.02.2021 на суму 1224874,52грн, від 31.05.2021 на суму 727,33грн, від 30.06.2021 на суму 672067,37грн ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" було надано ДПЗД "Укрінтеренерго" послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 26471998,80грн.
Акти приймання-передачі наданих послуг та рахунки за послуги з розподілу електричної енергії надіслані відповідачу. Однак акти приймання-передачі наданих послуг від 30.06.2019, від 31.03.2020, 30.04.2020, 31.05.2020, 30.06.2020, 31.07.2020, 31.05.2021, 30.06.2021 відповідачем підписані не були, та будь-які пояснення з цього приводу не надані. Акт від 31.05.2019 підписаний відповідачем із зауваженнями.
Акти від 31.08.2020, 31.10.2020, 30.11.2020, 31.12.2020, 31.01.2021, 28.02.2021 підписані відповідачем без зауважень. Вказану суму боргу відповідач у добровільному порядку не сплатив.
Наведені обставини стали підставою звернення ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" до Господарського суду Донецької області із цим позовом, в якому, окрім суми основного боргу 26471998,80грн позивач також просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 719810,48грн, інфляційні втрати в сумі 2127293,09грн та пеню в сумі 1234557,49грн.
У відзиві на позов відповідач визнав заборгованість за надані послуги з розподілу електричної енергії за період травень 2019 року, березень-серпень 2020 року, жовтень-грудень 2020 року, січень-лютий 2021 року та травень 2021 року на загальну суму 23716047,18грн.
Однак, наявність заборгованості частково за актом наданих послуг з розподілу електричної енергії за травень 2019 року, та повністю за актами наданих послуг з розподілу електричної енергії за червень 2019 року та червень 2021 року, відповідач заперечує, при цьому, посилається на те, що наявні між сторонами розбіжності не були прийняті в облік ДПЗД "Укрінтеренерго" на загальну суму 2755951,62грн, а саме: за травень 2019 року у розмірі 7771064 кВт*год. на суму 356362,11грн, за червень 2019 року у розмірі 39279651 кВт*год. на суму 1727522,14грн, за червень 2021 року у розмірі 2285104 кВт*год. на суму 672067,37грн.
Щодо розбіжностей у травні та червні 2019 року, то відповідач посилається на наступні обставини. Основним споживачем, розташованим на території ліцензованої діяльності ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" у січні - березні 2019 року було КП "Компанія "Вода Донбасу", за яким обліковувалась заборгованість за спожиту електоенергію за січень - березень 2019 року. Внаслідок чого, з метою недопущення безоплатного споживання КП "Компанія "Вода Донбасу" електричної енергії, відповідач повідомив ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" про припинення постачання електричної енергії споживачу КП "Компанія "Вода Донбасу", шляхом направлення вимоги №44/11-3018 від 07.05.2019 на обмеження (відключення) об`єкта (точки комерційного обліку) споживача з датою відключення 23.05.2019. У відповідь на вказану вимогу ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" повідомило ДПЗД "Укрінтеренерго" про часткове виконання відключення від підстанцій живлення КП "Компанія "Вода Донбасу" та надало звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» за травень 2019 року, з включенням до нього ВУ КП "Компанія "Вода Донбасу" з обсягом споживання 24284581 кВт*год. по 1 кл. та 734477 кВт*год. по 2 кл. із зазначеним періодом постачання електроенергії з 07.05.2019 (00:00:00год) по 31.05.2019 (23:59:59год) без врахування вказаної вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго". За червень 2019 року з включенням до нього ВУ КП "Компанія "Вода Донбасу" з обсягом споживання 38173309 кВт*год. по 1 кл. та 1 106 342 кВт*год. по 2 кл. із зазначеним періодом постачання електроенергії з 01.06.2019 (00:00:00год) по 30.06.2019 (23:59:59год) без врахування вказаної вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго". При цьому такий звіт був наданий з порушенням строку визначеного п.п. 11.5.12 та 11.5.14 Кодексу системи розподілу та п.7.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії.
За вказаних обставин акт на послуги з розподілу електричної енергії за травень 2019 року відповідач підписав із зауваженнями такого змісту: "погодити обсяг 17012961 кВт*год. (16513517 кВт*год. по 1 класу напруги по ціні 0,026618грн. без урахування ПДВ; 499 444 кВт*год. по 2 класу напруги по ціні 0,39791грн. без урахування ПДВ) електричної енергії на суму 757269,17грн розподіленої споживачу КП "Компанія "Вода Донбасу" електроенергії в період з 07.05.2019 по 23.05.2921 та не прийняти послуги з електричної енергії за період з 24.05.2019 по 31.05.2019 в обсязі 8 006 097 кВт*год. (7 771 064 кВт*год. по 1 класу напруги по ціні 0,02618грн. без урахування ПДВ; 235033 кВт*год. по 2 класу напруги по ціні 0,39791грн. без урахування ПДВ) на суму 356362,11грн.
Акт на послуги з розподілу електричної енергії за червень 2019 року на суму 1727522,14грн відповідач не підписав.
Щодо розбіжностей у червні 2021 року, то відповідач посилається на наступні обставини. Враховуючи, що за основним споживачем - ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаська №1", розташованим на території ліцензованої діяльності ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля", обліковувалась заборгованість за споживу електричну енергію, внаслідок чого, з метою недопущення безоплатного споживання електричної енергії, відповідач повідомив ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" про припинення постачання електричної енергії споживачу ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаська №1" шляхом направлення вимоги №44/09-000328/В від 25.02.2021 на обмеження (відключення) об`єкта (точки комерційного обліку) споживача з датою відключення 15.03.2021. З 01.06.2021 Оператор системи розподілу - ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" повідомив відповідача про переведення на постачання постачальника "останньої надії" споживача ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" та негайне припинення електропостачання вказаного споживача не здійснив, проте надав звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" за червень 2021 року, з включенням до нього ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаська №1" з обсягом споживання 2285104 кВт*год. по 2 класу напруги з зазначеним періодом постачання електроенергії з 01.06.2021 по 23.06.2021. Акт за червень 2021 року було підписано із зауваженнями, щодо розбіжностей на всю суму, визначену позивачем.
Заперечуючи проти задоволення вимог щодо стягнення пені відповідач вказує на відсутність правових підстав для нарахування штрафних санкцій внаслідок недотримання позивачем умов п. 6.8. договору. Крім того, посилаючись на п. 6.7. договору відповідач зазначає про виконання ним своїх зобов`язань як постачальника "останньої надії" перед третіми особами як споживачами, за яким обліковується дебіторська заборгованість, та про невиконання свого обов`язку зі сплати послуг з розподілу електроенергії внаслідок бездіяльності позивача, щодо виконання вимог на припинення електропостачання вищевказаних споживачів, а тому, на думку відповідача, підстави для нарахування штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат відсутні.
Позивач не погоджується із запереченнями відповідача, вказує про виконання ним усіх вичерпних дій, передбачених законодавством, щодо відключення 23.05.2019 об`єктів КП "Компанія "Вода Донбасу", тому вважає, що ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" не може нести відповідальність у вигляді обов`язку закупівлі обсягів електричної енергії споживача КП "Компанія "Вода Донбасу" в якості втрат оператора. Порушення даним споживачем вимог чинного законодавства з об`єктивних причин позбавило позивача можливості здійснити припинення розподілу електричної енергії, а тому підстави для застосування положень п. 6.5. договору відсутні. Разом з тим, з посиланням на лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України вих.№3802-05/30672-07 від 24.07.2019, позивач вказує, що відповідно до п. 1 Порядку забезпечення електричної енергії захищеним споживача, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2018 №1209 "Деякі питання постачання електричної енергії захищеним споживачам та визнання таким, що втратили чинність, деяких постанов КМУ, на час проведення операції Об`єднаних сил обмеження, відключення електропостачання не застосовуються щодо об`єктів, в тому числі, КП "Компанія "Вода Донбасу". При цьому, позивач звертає увагу на те, що відповідач листом від 09.07.2019 вих.№44/11-3940/пон, у зв`язку із постановою КМУ від 05.07.2019 №570 та договором реструктуризації заборгованості, що укладений між відповідачем та КП "Компанія "Вода Донбасу" від 09.07.2019 №1, просив виключити з переліку підприємств, які підлягають відключенню від електричної мережі 23.05.2019 згідно з вимогою від 07.05.2019 №44/11-3018 та поновити електропостачання всіх об`єктів КП "Компанія "Вода Донбасу".
Щодо вимоги відповідача на відключення ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаська №1", то позивач вважає посилання відповідача на п. 3.1.6 ПРРЕЕ, як підставу порядку відключення, безпідставним та таким, що суперечить порядку відключення споживачів, передбаченими п. 7.5. ПРРЕЕ та п.11.5 Кодексу системи розподілу. Твердження відповідача щодо відновлення договірних відносин є таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, оскільки у такому разі вбачається укладання саме нового договору та на новий строк. На переконання позивача, оскільки вимога про відключення ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаська №1" була відхилена позивачем листом від 15.03.2021 №229, тому будь-які підстави вважати її діючою та відповідно такою, що підлягає виконанню у нього були відсутні.
Третя особа - НКРЕКП у письмових поясненнях від 18.11.2021, погоджуючись із доводами відповідача про необхідність коригування належних до сплати обсягів розподілу на величину тих обсягів, які споживалися після вказаної у вимозі дати відключення споживачів, зазначає про те, що вимоги ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" щодо оплати електропостачальником ДПЗД "Укрінтеренерго" послуг з розподілу електричної енергії обґрунтовані в частині обсягів, спожитих споживачами ДПЗД "Укрінтеренерго" до дати, вказаної електропостачальником у повідомленні оператору системи розподілу про припинення постачання електричної енергії споживачам КП "Компанія "Вода Донбасу" та ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаська №1". Обсяги спожиті споживачами відповідача після дати, вказаної електропостачальником у повідомленні оператору системи розподілу про припинення постачання електричної енергії зазначеним споживачам, покладаються на втрати ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля", як це передбачено п. 6.5. договору. При цьому, посилання ДПЗД "Укрінтеренерго" на необхідність виконання Оператором системи розподілу п. 6.8. договору під час реалізації положень п. 6.6. договору, на думку НКРЕКП, є необґрунтованими, оскільки п. 6.6. договору вже передбачена процедура нарахування та фіксації розміру пені, а отже складання акту порушень передбаченого п. 6.8. договору не вимагається. Водночас, НКРЕКП вважає, що відповідач обґрунтовано посилається у відзиві на п. 6.7. договору, а саме в частині вини позивача щодо не оплати споживачами обсягів, які спожиті після дати, вказаної електропостачальником у повідомленні Оператору системи розподілу про припинення постачання електричної енергії.
Як вже вказувалось раніше, за результатами розгляду вищевказаних вимог та доводів сторін Господарський суд Донецької області 17.01.2022 ухвалив оскаржуване рішення у справі №905/1791/21, яким позовні вимоги задовольнив частково. Суд стягнув з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 23716047,18грн, 3% річних в сумі 589419,23грн, інфляційні втрати в сумі 1861021,48грн, пеню в сумі 1091943,12грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено з підстав, зазначених вище.
Колегія суддів зазначає, що з урахуванням положень ст. 269 ГПК України предметом апеляційного перегляду у цьому випадку є рішення місцевого суду в оскаржуваній частині щодо відмови у задоволенні позовних вимог ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" про стягнення з ДПЗД "Укрінтеренерго" 3295228,85грн, тобто різниця між сумою, заявленою позивачем, та сумою, яка визнається відповідачем.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України (надалі – ГК України) передбачено, що господарським зобов`язанням є зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Позивач - ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" є Оператором систем розподілу і відповідає за розподіл електричної енергії.
Відповідач - ДПЗД "Укрінтеренерго" є постачальником "останньої надії" на період з 01.01.2019. по 31.12.2021 у відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 "Про визначення ДПЗД "Укрінтеренерго" постачальником "останньої надії"".
Відповідно до п. 2 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання. 
Матералами справи підтверджується, що права та обов`язки сторін у даній справі виникли на підставі договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електроенергії від 21.12.2018, укладеного між сторонами на підставі поданої ДПЗД "Укрінтеренерго" заяви-приєднання від 20.12.2018.
Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями Цивільного і Господарського кодексів України, так і нормами спеціального Закону України "Про ринок електричної енергії" та рядом підзаконних нормативних актів - Правилами роздрібного ринку електричної енергії, Кодексами системи передачі та систем розподілу, які затверджені відповідними постановами НКРЕКП.
Відповідно до положень ст. 193 ГК України, яка кореспондується зі ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Статтею 530 ЦК України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 2 ст. 644 ЦК України встановлено, що якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.
У заяві-приєднання від 20.12.2018 зазначено, що споживач засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії в повному обсязі. 
Отже, з дня подання зави-приєднання (20.12.2018), відповідач як постачальник, що діє на підставі ліцензії на провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої НКРЕКП відповідно до постанови від 06.11.2018 №1344, та позивач як оператор системи розподілу, уклали договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії від 20.12.2018 і відповідно набули всіх прав та обов`язків за цим договором та несуть відповідальність за їх невиконання згідно з умовами договору та чинним законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії надано відповідачу послуги згідно з актами приймання-передачі наданих послуг: від 31.05.2019, від 30.06.2019, від 31.03.2020, від 30.04.2020, від 31.05.2020, від 30.06.2020, від 31.07.2020, від 31.08.2020, від 31.10.2020, від 30.11.2020, від 31.12.2020, від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.05.2021, від 30.06.2021 на загальну суму 26471998,80грн.
Зазначені акти з відповідними рахунками були направлені позивачем на адресу відповідача.
Однак акти приймання-передачі наданих послуг від 30.06.2019, від 31.03.2020, від 30.04.2020, від 31.05.2020, від 30.06.2020, від 31.07.2020, від 31.08.2020, від 31.10.2020, від 30.11.2020, від 31.12.2020, від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.05.2021, від 30.06.2021 відповідачем не підписані.
Будь-яких заперечень з приводу надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за актами від 31.03.2020, від 30.04.2020, від 31.05.2020, від 30.06.2020, від 31.07.2020, від 31.08.2020, від 31.10.2020, від 30.11.2020, від 31.12.2020, від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.05.2021, відповідач не надав. 
В процесі розгляду справи судом першої інстанції доказів щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг за вказаними актами відповідачем до матеріалів справи також надано не було.
Суд першої інстанції у якості підстав для задоволення позову зазначив про неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з розподілу електричної енергії в частині повної оплати вартості наданих позивачем послуг за період травень 2019 року, березень - серпень 2020 року, жовтень - грудень 2020 року, січень - лютий 2021 року, травень 2021 року, які відповідач визнав.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за надані послуги з розподілу електричної енергії у загальному розмірі 23716047,18грн за період травень 2019 року в сумі 757269,17грн з урахуванням розбіжностей, березень-серпень 2020 року, жовтень-грудень 2020 року, січень-лютий 2021 року та травень 2021 року у сумах визначених позивачем у відповідних актах.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За умовами п.п. 3.2.-3.4. Договору розрахунковим періодом для цілей цього договору є календарний місяць. Оплата (придбання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами. Оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником на поточний рахунок оператора системи.
Додатком №2 "Порядок розрахунку" до договору передбачено, що оплата послуг з розподілу здійснюється постачальником у формі попередньої оплати. Попередня оплата здійснюється до 25 числа місяця (включно), що передує розрахунковому періоду у розмірі 100% обсягу електроенергії, що підлягає розподілу на підставі виставленого оператором системи рахунка. Оплата послуг з розподілу електроенергії здійснюється виключно в грошовій формі на підставі виставлених оператором системи рахунків, крім проведених відповідно до даного Додатку. Остаточний розрахунок за послуги з розподілу електричної енергії здійснюється постачальником на підставі акта наданих послуг, отриманого від оператора системи до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим (п.5.6., п.5.8., п.5.9. Додатку).
З огляду на те, що з моменту складання вказаних вище актів надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у відповідача виник обов`язок оплатити надані за вказаними актами послуги у строки, передбачені п. 5.9. Додатку №2 до договору, а саме: до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду про те, що строк оплати послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за травень 2019 року (з урахуванням визнаної відповідачем суми боргу), березень-серпень 2020 року, жовтень-грудень 2020 року, січень-лютий 2021 року, травень 2021 року є таким, що настав. 
У свою чергу, відповідач у своєму відзиві не заперечив настання строку оплати послуг з розподілу енергії за вказані періоди та визнав суму боргу в загальному розмірі 23716047,18грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. 
Разом з тим, за ч. 2 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що оператор системи розподілу має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з розподілу електричної енергії та інші послуги, надані на ринку електричної енергії.
З досліджених у справі доказів судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що відповідач не виконав грошове зобов`язання за договором щодо оплати позивачу наданих ним у період травень 2019 року, березень-серпень 2020 року, жовтень-грудень 2020 року, січень-лютий 2021 року, травень 2021 року послуг з розподілу електроенергії, допустивши прострочення у його виконанні, і тим самим порушив право позивача на своєчасне отримання вказаної суми коштів. 
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає обґрунтованим і документально підтвердженим висновок місцевого суду про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за актом від 31.05.2019 в сумі 757269,17грн, за актами від 31.03.2020, від 30.04.2020, від 31.05.2020, від 30.06.2020, від 31.07.2020, від 31.08.2020, від 31.10.2020, від 30.11.2020, від 31.12.2020, від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.05.2021 у сумах визначених у відповідних актах, а всього на 23716047,18грн, які визнані відповідачем, є такими, що підлягають задоволенню.
Разом з цим, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення вартості послуг за період травень-червень 2019 та червень 2021 року, місцевий господарський суд виходив з того, що в порушення вимог чинного законодавства та умов п. 6.5. договору, ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" не було у повному обсязі та своєчасно виконано вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго" про відключення окремих споживачів від розподілу електричної енергії, що свідчить про відсутність правових підстав для покладення на ДПЗД "Укрінтеренерго" обов`язку з оплати вказаних послуг.
Досліджуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача заборгованості за період травня 2019 року за актом приймання-передачі наданих послуг від 31.05.2019 в сумі 356362,11грн та червня 2019 року за актом приймання-передачі наданих послуг від 30.06.2019 в сумі 1727522,14грн, колегія суддів виходить з такого.
Судом першої інстанції встановлено, що акт приймання-передачі наданих послуг у травні 2019 року, який був надісланий позивачем на адресу відповідача разом з відповідним рахунком про оплату, підписаний відповідачем із зауваженнями.
Так, відповідно до акту від 31.05.2019: за даними ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" надано послуги з розподілу електроенергії 1 клас напруги 24284581 кВт/год та 2 клас напруги 734477 кВт/год на загальну вартість 1113631,28грн; за даними ДПЗД "Укрінтеренерго" обсяг розбіжностей по акту становить 7771064 кВт/год по 1 класу та 235 033 кВт/год по 2 класу споживання Виробничим управлінням КП "Компанія "Вода Донбасу", по яких були вимоги на обмеження (відключення) об`єкта (точки комерційного обліку) споживача з датою відключення 23.05.2019. Загальна кількість наданих послуг по акту становить 17012961 кВт/год (16513517 кВт/год по 1 класу та 499444 кВт/год. по 2 класу). Вартість послуг складає 757269,17грн.
Місцевим судом було з`ясовано, що акт приймання-передачі наданих послуг у червні 2019 року, який був надісланий позивачем на адресу відповідача разом з відповідним рахунком про оплату, відповідачем не підписаний. Оплата послуг з розподілу електричної енергії за визначений позивачем період (червень 2019 року) відповідачем не здійснювалася.
Відповідно до акту від 30.06.2019 за даними ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля» надано послуги з розподілу електроенергії 1 клас напруги 38173309 кВт/год та 2 клас напруги 1106342 кВт/год на загальну вартість 1727522,14грн.
Наданими до матеріалів справи документами підтверджується, що вказані розбіжності між сторонами пов`язані з тими обставинами, що відповідачем у спірний період здійснювалася виконання функцій постачальника "останньої надії" на підставі Розпорядженням КМУ від 12.12.2018 за № 1023-р ДПЗД "Укрінтеренерго" щодо споживача КП "Компанія "Вода Донбасу", розташованого на території ліцензованої діяльності оператора системи ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля". 
Як вже зазначалось, відповідач звертався до позивача з вимогою відключити об`єкти (точки комерційного обліку) споживача КП "Компанія "Вода Донбасу" з метою недопущення безоплатного споживання електричної енергії, шляхом направлення ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" письмової вимоги №44/11-3018 від 07.05.2019 на обмеження (відключення) об`єкта (точки комерційного обліку) споживача з датою відключення 23.05.2019, отримання якої позивач не заперечує.
У відповідь на вказану вимогу ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" повідомило ДПЗД "Укрінтеренерго" про часткове виконання відключення від підстанцій живлення КП "Компанія "Вода Донбасу" (4 структурних підрозділів) та надало звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" за травень 2019 року, з включенням до нього ВУ КП "Компанія "Вода Донбасу" з обсягом споживання 24284581 кВт*год. по 1 кл. та 734477 кВт*год. по 2 кл. із зазначеним періодом постачання електроенергії з 07.05.2019 (00:00:00год) по 31.05.2019 (23:59:59год) без врахування вказаної вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго". 
За твердженнями позивача, порушення вказаним споживачем вимог чинного законодавства з об`єктивних причин позбавило ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" можливості здійснити своєчасно та повне припинення розподілу електричної енергії КП "Компанія "Вода Донбасу".
У подальшому, між ДПЗД "Укрінтеренерго" та ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" здійснювалося листування щодо спірного питання з визначення даних, відображених як у акті приймання-передачі наданих послуг у спірний період так і у звіті щодо фактичного (звітного) користування відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії".
Зокрема, листом від 11.06.2019 позивач повідомив відповідача про вірність даних зазначених у звіті щодо фактичного (звітного) користування відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії".
При цьому, аналіз змісту укладеного між сторонами договору та Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) свідчить про те, що оператор здійснює розподіл (передачі) електричної енергії безпосередньо до електроустановок споживача. Зокрема, за договором позивач як оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи відповідача як постачальника, в обсязі, необхідному та достатньому для виконання відповідачем функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії.
У свою чергу, Оператор системи розподілу отримує плату за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії від електропостачальника (за вибором споживача, крім постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг або "останньої надії"). Електропостачальник зобов`язаний оплачувати отримані послуги вчасно та в повному обсязі.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" та п. 5.2.1 вказаних Правил встановлено, що електропостачальник має право звертатися до оператора системи передачі або оператора системи розподілу щодо відключення електроживлення споживача у випадках, визначених правилами роздрібного ринку, крім випадків постачання вразливим споживачам. Про належність такого права електропостачальника також зазначено у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 13.02.2019 №1587/20.3/7-19.
Отже, колегія суддів вважає, що відповідач у відповідності до вищевказаних положень Закону та Правил має право звертатись до позивача щодо відключення від електроживлення споживачів.
Відповідно, положеннями п. 14 ч. 3 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" та пп. 8 п. 5.1.2 Правил на оператора системи покладений обов`язок припиняти електроживлення споживача за зверненням електропостачальника згідно з умовами договору з електропостачальником. 
Наведений обов`язок закріплений також в абз. 9 п. 4.1 Договору (оператор системи зобов`язується обмежувати розподіл за об`єктами споживачів постачальника на час і дату, визначену у вимозі постачальника про обмеження (відключення) відповідного об`єкта споживача).
Таким чином, відповідальність за правомірність вимоги щодо припинення або обмеження електропостачання споживача в такому випадку несе постачальник.
Для виконання наведеного обов`язку забезпечується наданим оператору системи згідно з пп. 4 п. 5.1.1 Правил, правом на безперешкодний доступ (за пред`явленням представником службового посвідчення) до електричних установок споживача, зокрема, для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого Правилами порядку та умов договору.
Відповідно до п. 7.5 Правил та п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється у тому числі, у разі недопущення уповноважених представників оператора системи до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії, що розташовані на території споживача.
Згідно з п. 11.5.2 Кодексу систем розподілу недопущення до електроустановок користувача, пристроїв релейного захисту, автоматики та зв`язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади та/або Оператора системи розподілу, на яких покладено відповідні обов`язки згідно із законодавством України та/або договором, - здійснюється припинення розподілу за ініціативою Оператора системи розподілу.
Відповідно до п. 2.1 Кодексу систем розподілу відключення електроустановки - одноразова дія (технологічна операція), яка виконується автоматичним або ручним способом штатними пристроями (вимикач, роз`єднувач) електричної мережі або електроустановки шляхом роз`єднання сусідніх елементів цієї мережі (установки) без порушення її технологічної цілісності, спрямована на знеструмлення електроустановки.
З огляду на викладене, у разі не допуску до електроустановок споживача, Оператор системи розподілу здійснює відключення з центрів живлення на тій частині електромережі, до якої Оператор системи розподілу має доступ.
Пунктом 5.1.5 Правил визначено, що оператор системи несе відповідальність за дотримання умов договору та цих Правил щодо припинення або часткового обмеження електропостачання.
Водночас згідно з п. 6.5 Договору обсяги електричної енергії, використані споживачем постачальника після дати, зазначеної постачальником у вимозі про відключення, покладаються на втрати оператора системи.
Тобто, наведеною умовою Договору ризик продовження використання споживачем електричної енергії, попри вимогу постачальника про відключення, покладений саме на оператора системи розподілу (позивача) як особу, зобов`язану здійснити відповідне відключення. При цьому наведена умова Договору не пов`язує покладення такого ризику з конкретними підставами невиконання чи неналежного виконання оператором вимоги про відключення, вжиттям чи невжиттям ним певного обсягу заходів, спрямованих на відключення тощо.
Вказане свідчить про відсутність правових підстав для покладення обов`язку з оплати послуг розподілу електричної енергії, яка фактично була надана споживачам у результаті несвоєчасного їх відключення, безпосередньо на відповідача.
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2021 у справі №916/2205/20.
Таким чином, отримавши від відповідача вимогу про відключення об`єктів споживача (КП "Компанія "Вода Донбасу") від електропостачання, позивач як оператор системи розподілу в силу норм законодавства та умов Договору зобов`язаний був виконати вказану вимогу та відключити об`єкти КП "Компанія "Вода Донбасу" від електропостачання.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що позивачем було виконано усі залежні від нього та вичерпні заходи, передбачені законодавством, а неможливість  здійснити повне відключення пов`язана саме з діями споживача КП "Компанія "Вода Донбасу", колегія суддів не примає до уваги з огляду на таке. 
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Колегія суддів зазначає, що за умовами укладеного між сторонами Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії  передбачено право оператора системи (ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля") на безперешкодний доступ до електричних установок споживача для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого Правил роздрібного ринку електричної енергії порядку та умов договору.
Також, розділом 8 Договору визначено обов`язок оператора системи (ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля") за вимогою постачальника (ДПЗД "Укрінтеренерго") забезпечити обмеження та відновлення електричної енергії на зазначену у вимозі дату (п.8.2. Договору).
Водночас, матеріалами справи підтверджується, що позивач своєчасно та в повному обсязі не виконав вимоги відповідача про відключення споживача - КП "Компанія "Вода Донбасу" від розподілу електричної енергії.
Із змісту апеляційної скарги вбачається, що позивач посилається на відсутність своєї вини та об`єктивну неможливісить повного припинення електроживлення, з огляду на наявність перешкод зі сторони споживача - КП "Компанія "Вода Донбасу", що в свою чергу, як вважає позивач позбавило його можливості здійснити припинення розподілу електричної енергії на об`єкти вказаного споживача.
Судова колегія не може прийняти вказані посилання до уваги, оскільки умовами договору та положеннями спеціального законодавства не передбачено покладення на відповідача як електропостачальника несприятливих наслідків неправомірної поведінки інших суб`єктів відповідних правовідносин, у даному випадку споживача КП "Компанія "Вода Донбасу". 
Відповідно до ст.ст. 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.
Згідно п. 3.4.4. ПРРЕЕ постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.
У цьому випадку покази засобу вимірювання визначаються постачальником послуг комерційного обліку на дату початку фактичного постачання електричної енергії в порядку, встановленому    Кодексом комерційного обліку.
Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, який не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.
Про кінцевий строк постачання електричної енергії постачальник "останньої надії" має повідомляти споживача у виставлених рахунках кожні 30 днів. Повідомлення про припинення електропостачання надаються споживачу відповідно до процедури, передбаченої цими Правилами.
Якщо споживач постачальника "останньої надії" не уклав договір із новим електропостачальником по закінченню терміну договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розподіл та постачання електричної енергії такому споживачу припиняється шляхом здійснення відключення електроустановки такого споживача.
Таким чином, позивач був зобов`язаний припинити розподіл та постачання електричної енергії споживачу з визначених у повідомленні відповідача дати та часу.
Позивач посилається на неможливість такого припинення в силу вимог абз. 3 п.1 "Порядку забезпечення постачання електричної енергії захищеним споживачам», затвердженого постановою КМУ від 27.12.2018 №1209, які передбачають, що на час проведення операції Об`єднаних сил обмеження, відключення електропостачання не застосовуються щодо об`єктів КП "Компанія "Вода Донбасу".
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.
Отже, у випадку встановлення судом тих обставин, що збитки були завдані позивачу в наслідок протиправної поведінки споживача, а саме споживання електричної енергії без укладення договору на електропостачання у відповідний період, позивач не позбавлений можливості захистити свої права та інтереси шляхом подання відповідного позову про стягнення збитків з споживача.
У сраві, яка є предметом розгляду, колегія суддів вважає, що  вирішення спору щодо застосування наслідків порушення (у разі їх наявності) вимог законодавства відповідним споживачем, притягнення зазначених осіб до відповідальності в установленому законом порядку тощо, не є предметом судового дослідження. 
У межах спірних правовідносин, які склались між позивачем як оператором системи та відповідачем як електропостачальником наслідки невиконання вимоги щодо відключення споживачів врегульовані саме п. 6.5 договору, незалежно від підстав невиконання чи неналежного виконання оператором такої вимоги. 
Інші доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними, оскільки не стосуються предмету спору у цій справі.
В матералах справи також містяться пояснення третьої особи - НКРЕКП щодо застосування п. 6.5 договору, відповідно до яких оператор системи за відповідним зверненням постачальника "останньої надії" зобов`язаний припинити електроживлення споживачу та купівля-продаж електроенергії за договором про постачання електроенергії постачальником "останньої надії" зупиняється, а обсяги електричної енергії, використані споживачем постачальника після дати, зазначеної постачальником у вимозі про відключення, покладаються на втрати оператора системи.
З огляду на вищенаведені обставини справи та висновки, колегія суддів погоджується з обґрунтованим висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для покладення на відповідача обов`язку з оплати послуг за травень 2019 року на суму 356362,11грн та червень 2019 року на суму 1727522,14грн, оскільки позивач своєчасно та в повному обсязі не виконав вимоги відповідача про відключення об`єктів споживача КП "Компанія "Вода Донбасу" від розподілу електричної енергії.
Що стосується позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги червня 2021 року за актом приймання-передачі наданих послуг від 30.06.2021 в сумі 672067,37грн, колегією суддів встановлено наступне.
З наявних матеріалів справи вбачається, що акт приймання-передачі наданих послуг за червень 2021 року, який був надісланий позивачем на адресу відповідача разом з відповідним рахунком про оплату, підписаний відповідачем із зауваженнями.
Відповідно до акту від 30.06.2021 за даними ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" надано послуги з розподілу електроенергії 2 клас напруги 2285104 кВт/год вартістю 672067,37грн; за даними ДПЗД "Укрінтеренерго" обсяг розбіжностей по акту становить 2285104 кВт/год по споживачу ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" по якому діє вимога на припинення розподілу електричної енергії з 15.03.2021. За даними відповідача загальна кількість наданих послуг по акту становить 0 кВт/год по 2 класу, вартість послуг 0,00грн.
Вказані розбіжності між сторонами пов`язані з тим, що з огляду на наявність заборгованості споживача ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" відповідач звертався до позивача як Оператора системи розподілу з вимогою про відключення об`єктів (точок комерційного обліку) вказаного споживача з метою недопущення безоплатного споживання електричної енергії, шляхом направлення ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" письмової вимоги №44/09 000328/В від 25.02.2021 на обмеження (відключення) об`єкта (точки комерційного обліку) споживача з датою відключення 15.03.2021.
01.06.2021 оператор системи ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" повідомив відповідача про переведення на постачання постачальника "останньої надії" споживача ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаська №1" та надав звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" за червень 2021 року, з включенням до нього ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаська №1" з обсягом споживання 2285104 кВт*год. по 2 класу напруги з зазначеним періодом постачання електроенергії з 01.06.2021 по 23.06.2021. Електропостачання вказаного споживача припинено не було.
Як також з`ясовано судом, відповідачем здійснювалися заходи щодо врегулювання суперечностей щодо комерційного обліку споживання електричної енергії споживачами постачальника "останньої надії", у тому числі шляхом зверненням до ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" з листом №44/09-5895/пон від 07.06.2021, в якому було повідомлено про чинність вимоги №44/09 000328/В від 25.02.2021 на відключення об`єкта споживача ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" у зв`язку з невиконанням зазначеним споживачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником останньої надії.
Відповідно до пп. 5.1.2 п. 5.1 розділу V Правил роздрібного ринку електричної енергії Оператор системи зобов`язаний припиняти у випадках та в порядку, визначених Кодексом систем розподілу або Кодексом систем передачі та ПРРЕЕ, електроспоживання споживача за зверненням електропостачальника відповідно до умов договору з електропостачальником.
Господарський суд першої інстанції виходив з того, що споживач  боржник постачальника "останньої надії", незважаючи на наявність звернення постачальника "останньої надії" про припинення електроживлення об`єкта споживача, надісланого споживачу та оператору системи в установленому порядку, має можливість фактично змінити електропостачальника за спливом встановленого Законом граничного 90 денного терміну перебування на постачанні постачальника "останньої надії". Після закінчення цього терміну, навіть за наявності повідомлення про відключення будь-який споживач відповідно до вимог ст. 64 Закону безакцептно припиняє договірні стосунки з постачальником "останньої надії". При цьому споживач-боржник постачальника "останньої надії" після припинення договірних взаємовідносин з ним має можливість укласти договір про постачання електричної енергії споживачу за власним вибором з іншим електропостачальником (на будь-який мінімальний термін) поза процедурою зміни електропостачальника, встановленою розділом УІ ПРРЕЕ. Після того, як дія такого короткострокового договору припиниться зазначений споживач-боржник постачальника "останньої надії", безакцептно поновлює договірні відносини з постачальником "останньої надії", приєднуючись згідно з положеннями ст. 64 Закону повторно до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" вже з наявним боргом за спожиту електричну енергію.
У той же час, положеннями п. 3.1.6 ПРРЕЕ визначено, що однією з умов здійснення постачання електричної енергії споживачу є відсутність простроченої заборгованості за договором про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі. Зазначена умова має бути беззастережно дотримана при повторному приєднанні споживача-боржника до договору з постачальником "останньої надії". Тобто, за таких умов попередження при припинення постачання, яке надане постачальником "останньої надії" в попередньому періоді, і яким розпочата процедура відключення споживача, є чинним, і продовжує свою дію з першого дня нового періоду постачання. Це ж стосується попередження про відключення, що надавалося споживачу оператором системи розподілу в рамках розпочатої постачальником процедури відключення. При цьому, оператори системи зобов`язані невідкладно виконувати наявні на час повторного приєднання вимоги про припинення постачання споживачів - боржників, надані постачальником "останньої надії" в попередньому періоді шляхом відключення такого споживача-боржника з першого дня відновлення його договірних стосунків постачальником "останньої надії".
Всі спожиті після дати поновлення договірних відносин з постачальником "останньої надії" споживачем - боржником обсяги електричної енергії у разі нездійснення відключення оператором системи на виконання попереджень про відключення, якими започаткована процедура відключення в попередньому періоді постачання, покладаються на втрати оператора системи розподілу, як це передбачено п. 6.5. типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії.
У разі невиконання зазначених вище заходів з припинення обмеження постачання електричної енергії споживачам боржникам постачальника "останньої надії", оператор системи відповідно до п. 6.5 типового договору електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії має віднести на власні втрати обсяги електричної енергії, спожиті, у тому числі, з дати повторного приєднання споживачем боржником постачальника "останньої надії" до договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".
Зазначені висновки також наведені у листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 08.04.2021 №4593/20.1/7-21.
А тому, як обґрунтовано зазначено судом першої інстанції, за  наведеного слід дійти висновку, що споживач - боржник має бути відключений з першого дня відновлення договірних відносин з постачальником "останньої надії".
У той же час, матеріалами справи підтверджується, що в порушення вищенаведених вимог чинного законодавства та умов договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, ПрАТ "ДТЕК ПЕМ Енерговугілля" не було виконано вимоги ДПЗД "Укрінтеренерго" про відключення споживача ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" від розподілу електричної енергії. 
Встановивши відсутність в матеріалах справи будь-яких належних та допустимих у розумінні положень ст.ст. 76 – 77 ГПК України доказів на підтвердження припинення позивачем електропостачання на об`єкти споживача ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1", господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким також погоджується колегія суддів, щодо відсутності правових підстав для покладення обов`язку з оплати послуг розподілу електричної енергії, які фактично була надані споживачу ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" в результаті не відключення Оператором системи розподілу, безпосередньо на ДПЗД "Укрінтеренерго".
Що стосується доводів апеляційної скарги відносно того, що у позивача не було законних підстав вважати діючою вимогу відповідача на відключення від 25.02.2021 (з датою відключення 15.03.2021), оскільки станом на 01.03.2021 відповідач вже не був електропостачальником споживача - ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1", колегія суддів зазначає таке.
Як вбачається з матеріалів справи, за період квітень 2019 по березень 2019 року у ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" утворилася заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 98099653,94грн, зокрема за договором про реструктуризацію боргу №1 від 01.02.2021.
Згідно положень пп. 5 та 6 п. 3.1.6. ПРРЕЕ постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо:
- відсутній факт припинення/призупинення постачання електричної енергії або надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у випадках, передбачених законодавством у сфері енергетики;
- відсутня прострочена заборгованість за договорами про постачання електричної енергії або про надання послуг системи розподілу/передачі.
Відповідно до п. 7.5. ПРРЕЕ та розділів 7 та 8 укладеного між сторонами договору, відповідач має право припиняти електропостачання споживачам боржникам у наведених вище випадках.
Отже, у випадку наявності у споживача простроченої заборгованості за спожиту електричну енергію та подання електропостачальником відповідної вимоги Оператору системи розподілу (ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля") на припинення електропостачання, то постачання електричної енергії від ДПЗД "Укрінтеренерго" такому споживачу вважається припиненим з дати відключення зазначеної у вимозі, що адресована Оператору системи розподілу.
Як вже вказувалось раніше, відповідач направив позивачу письмову вимогу №44/09000328/В від 25.02.2021 на відключення об`єкта споживача ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1", якою просив Оператора системи розподілу здійснити повне відключення об`єкта (точки комерційного обліку) споживача з датою відключення 15.03.2021, яка була не виконана ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля", та не скасована ДПЗД "Укрінтеренерго", тобто є діючою на даний час.
З 01.06.2021 позивач повідомив відповідача про переведення споживача ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" на постачання до постачальника "останньої надії", між тим, незважаючи на діючу та не скасовану вимогу ДПЗД "Укрінтеренерго" №44/09-000328/В від 25.05.2021 на обмеження (відключення) об`єкта (точки комерційного обліку) споживача не здійснив негайне припинення електропостачання вказаного споживача.
Позивач подав звіт щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії", з включеними до нього ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" в обсязі 2 285 104 кВт*год. по 2 кл. напруги з зазначеним періодом постачання електроенергії з 01.06.2021 по 23.06.2021. Інших споживачів у червні 2021 року на постачання до ДПЗД "Укрінтеренерго", як постачальника "останньої надії", не переводили.
Згідно п 7.4 ПРРЕЕ постачальник має право припинити повністю або частково постачання електричної енергії споживачу у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.
Також, відповідно до п. 12 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" має право припинити постачання електричної енергії до закінчення визначеного цим Законом строку у разі невиконання споживачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" щодо повної та своєчасної оплати споживачем вартості електричної енергії.
Листом від 07.06.2021 № 44/09-5895/пон "Щодо відключення споживачів" відповідач повідомив позивача про чинну вимогу від 25.02.2021 №44/09-000328/В постачальника на відключення об`єкта (точки комерційного обліку) споживача ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" у зв`язку з невиконанням споживачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".
Відповідно до вищевказаних роз`яснень НКРЕКП від 08.04.2021 №4593/20.1/7-21 оператори системи розподілу зобов`язані невідкладно виконувати наявні на час повторного приєднання вимоги про припинення постачання споживачів-боржників, надані постачальником "останньої надії" в попередньому періоді – шляхом відключення такого споживача-боржника з першого дня відновлення його договірних стосунків з постачальником "останньої надії", а саме з 01.06.2021.
Крім того, колегія суддів враховує, що наявні між сторонами розбіжності були передані на розгляд адміністратора комерційного обліку - ПрАТ "НЕК "Укренерго", який у листі від 18.08.2021 № 01/35882 зазначив про прийняття  наступного рішення:
- обсяги електричної енергії, використані споживачем ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" з першого дня нового періоду постачання відповідно до наданої постачальником "останньої надії" вимоги про відключення покладаються на втрати ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля";
- ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" необхідно переоформити звітні документи відповідно до прийнятого адміністратором комерційного обліку рішення та надіслати їх до відповідних учасників ринку;
- ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" після надання доступу до платформи MMS завантажити оновлені дані комерційного обліку відповідно до прийнятих за результатами розгляду суперечки рішень та переоформлених звітних документів.
Отже, з урахуванням наведеного рішення адміністратора комерційного обліку (ПрАТ "НЕК "Укренерго"), яким визначено, що електрична енергія спожита споживачем ДП "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1" покладається на втрати ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля", а також взявши до уваги вимоги п. 6.5 договору, згідно якого обсяги електричної енергії, використані споживачем постачальника після дати, зазначеної постачальником у вимозі про відключення покладаються на втрати оператора системи, та роз`яснення НКРЕКП та правові висновки Верховного Суду у постанові від 13.07.2021 по справі №916/2205/20, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" до ДПЗД "Укрінтеренерго" в частині стягнення заборгованості зі сплати вартості послуг з розподілу електричної енергії за червень 2021 року у розмірі 672067,37грн.
Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування оскарженого рішення скаржником не наведено.
Що стосується заявлених позивачем до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційни втрат, то колегія суддів виходить з наступного. 
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
У пункті 6.6. договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, постачальник сплачує Оператору системи розподілу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожний день прострочення платежу.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
На підставі пункту 6.6. договору та вищевказаних положень законодавства позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача у зв`язку із неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань за договором пеню в розмірі 1234557,49грн, 3% річних в розмірі 719810,48грн та інфляційні втрати в розмірі 2127293,09грн.
Щодо заявленої суми пені, то колегія суддів враховує, що оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за актом червень 2021 року, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, нарахованих на суму боргу за актом червень 2021 року, задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами від позовної вимоги про стягнення з відповідача суми богу у задоволенні якої судом відмовлено.
Перевіривши правильність розрахунків пені, проведених позивачем окремо за зобов`язаннями за актами березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, травень 2021 року, судом першої інстанції встановлено, що наданий розрахунок пені за вказаними зобов`язаннями є арифметично не правильним, оскільки позивачем при проведенні розрахунку пені не вірно визначені періоди закінчення нарахування пені (протягом 6 місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано) за зобов`язаннями квітня 2020 року, травня 2020 року, серпня 2020 року, грудня 2020 року та невірно визначений період початку нарахування пені за зобов`язаннями жовтня 2020 року.
За перерахунком суду розмір пені складає 1091943,12грн.
Щодо 3% річних, то враховуючи вищенаведений висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за актами червень 2019 року та червень 2021 року, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 107201,40грн, нарахованих на суму боргу за актами червень 2019 року та червень 2021 року, задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами від позовної вимоги про стягнення з відповідача суми богу у задоволенні якої судом відмовлено.
Перевіривши правильність розрахунків 3% річних, проведених позивачем окремо за зобов`язаннями за актами травень 2019 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, травень 2021 року, місцевим судом встановлено, що загальний розмір цих вимог складає 589419,23грн., оскільки в частині наданих у жовтні 2020 року послуг позивачем було здійснено арифметично невірний розрахунок, а також враховуючи, що розрахунок 3% річних за зобов`язаннями травня 2019 року здійснюється на суму боргу 757 269,17грн. 
Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню в сумі 589419,23грн.
Відносно суми інфляційних втрат, то, як вказувалось вище, враховуючи вищенаведений висновок про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за актом червень 2019 року, позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 222737,34грн, нарахованих на суму боргу за актом червень 2019 року, задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами від позовної вимоги про стягнення з відповідача суми богу у задоволенні якої судом відмовлено.
Перевіривши правильність розрахунків інфляційних втрат, проведених позивачем окремо за зобов`язаннями за актами травень 2019 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, травень 2020 року, червень 2020 року, липень 2020 року, серпень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, травень 2021 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що наданий розрахунок інфляційних втрат за вказаними зобов`язаннями є арифметично не правильним, оскільки розрахунок інфляційних втрат за зобов`язаннями травня 2019 року здійснюється на суму боргу 757269,17грн. 
За перерахунком суду правильний розмір цих вимог складає 1861021,48грн, які підлягають задоволенню. 
У задоволенні решти позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат судом відмовлено.
Вказані нарахування перевірені колегією суддів та визнано такими, що відповідають дійсним сумам заборгованості та періоду заборгованості, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині обґрунтовано задоволено місцевим судом.
Доводи апеляційної скарги позивача наведених висновків суду не спростовують, та фактично дублюють аргументи зазначені ним в ході розгляду справи у суді першої інстанції та зводяться до переоцінки обставин, встановлених місцевим судом, яким надана належна правова оцінка.
Таким чином, оскільки доводи заявника апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ПрАТ "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" задоволенню не підлягають, а рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 у справі №905/1791/21 підлягає залишенню без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля" на рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 у справі №905/1791/21 – залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Донецької області від 17.01.2022 у справі №905/1791/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 26.12.2022. 

Головуючий  суддя                                                                      Н.О. Мартюхіна

Суддя                                                                                              Л.І. Бородіна 

Суддя                                                                                              О.В. Плахов