ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 березня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 211/2286/22(2-а/211/47/22)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу  Департаменту патрульної поліції,
на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2022 року (головуючий суддя Середня Н.Г.) 
у справі № 211/2286/22(2-а/211/47/22) 
за позовом ОСОБА_1 ,  
до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції,  
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-
                                                  
                                                        ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення винесену 28.06.2022 серії ДП18 №776757, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутність в діях складу адміністративного правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю оскарженої постанови як такої, що винесена за відсутності події та складу правопорушення, без наявності належних доказів вчинення правопорушення та належного з`ясування усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи. 
Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2022 року  позов задоволено. 
Суд виходив з того, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Суд встановив, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, у порушення приписів ч. 3  ст. 283 КУпАП. Відповідачем порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
Скаржник зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення належним чином доведено наявними у матеріалах справи доказами, суд першої інстанції при вирішенні справи по суті не надав належну оцінку доводам відповідача. Оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015. Згідно бази МТСБУ водій не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на транспортний засіб. Також позивач не додав полісу страхування до позовної заяви у якості доказів невинуватості. Достатнім доказом правомірності рішення відповідача є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову, та свідчення поліцейських свідків, які були в одному екіпажі  з цим поліцейським.  
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 28.06.2022 інспектором взводу 1 роти 3 батальйону 2 УПП Заєць М.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПР18 №776757, згідно з якою ОСОБА_1 о 10-40 годині керував транспортним засобом Peugeot 307 ХР, державний номерний знак НОМЕР_1 , в Дніпропетровській області, Криничанський район, на а/д М-30, 916 км, без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху.
Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.  
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке. 
Відповідно до п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.
Відповідно до пп. «ґ» п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).
Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.126 КУпАП).
Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За загальними правилами ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП. 
Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Виходячи з встановлених у справі обставин, суд першої інстанції  дійшов висновку, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, є недоведеним. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки в спірному випадку єдиним доказом порушення позивачем п. п.2.1 «ґ» Правил дорожнього руху є тільки оскаржувана постанова від 28.06.2022 серії ДП18 №776757.
Втім, ця постанова є рішенням суб`єкта владних повноважень, що приймається на підставі доказів, які доводять винуватість особи у вчиненні правопорушення, тому вона не може заміняти відповідні докази чи розцінюватись як доказ винуватості особи за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, зафіксованих в ній.
Означена постанова містить лише опис обставин, які визнані відповідачем підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без інформації про здійснення фото- чи відеозйомки за допомогою технічного засобу та/або зазначення інших певних доказів на підтвердження наведених в ній обставин.
Суд апеляційної інстанції не приймає доводи скаржника про незбереження відповідного відеозапису порушення, оскільки такі обставини не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку довести правомірність прийнятого ним рішення (ч.2 ст.77 КАС України), крім того, як встановлено вище, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення. 
Також не є свідченням правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності подані скаржником пояснення, що оскільки згідно бази МТСБУ водій не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності  власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб і такий поліс страхування не додано до позовної заяви в якості доказів невинуватості позивача, це дає підстави для висновку, що у позивача не було діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів станом на 28.06.2022.  
Суд апеляційної інстанції з цього приводу зазначає, що за наведеного вище правового регулювання посилання скаржника на певну інформацію з бази МТСБУ без підтвердження її відповідними доказами не робить наявним факт вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.126 КУпАП.   Не подання позивачем до позовної заяви полісу страхування також не свідчить про правильність висновків суб`єкта владних повноважень, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в даному випадку обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.
За правилами ч.5 ст.77 КАС України суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
З огляду на викладене, суд вважає, що наявні у цій адміністративній справі матеріали факт скоєння  позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, не відображають, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 № 776757 від 28.06.2022 через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Суд першої інстанції під час розгляду даної справи дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та  обґрунтоване рішення про задоволення позову.
Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового відсутні.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

                                                      ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2022 року у справі № 211/2286/22(2-а/211/47/22) залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко