ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2023 року 
м. Чернівці
справа № 726/1907/22
провадження 822/92/23
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.,
суддів: Одинака О.О., Литвинюк І.М.,
за участю секретаря Скулеби А.І.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», 
третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович,
апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 20 грудня 2022 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Мілінчук С.В.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі-ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал»), третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Посилався на те, що 24 грудня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 67996292 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТзОВ “ФК «Кредит-Капітал” заборгованості за кредитним договором, за період із 25 травня 2021 року по 03 червня 2021 року, у розмірі 12099 гривень.
Позивач вважає, що виконавчий напис здійснено з порушенням процедури його вчинення, а тому просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню та вирішити питання про судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 20 грудня 2022 року позов задоволено.
Визнано виконавчий напис, вчинений 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М., зареєстрований у реєстрі за № 2497295, щодо стягнення із ОСОБА_1 боргу за кредитним договором, у розмірі 12099 гривень, на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» таким, що не підлягає виконанню.
Стягнуто з ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992 гривні 40 коп та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 гривень.
Стягнуто з ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 коп
Заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення, на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно ухвали Садгірського районного суду м. Чернівці від 01 грудня 2022 року скасовано. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє  ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції в частині стягнення  витрат на професійну правничу допомогу змінити та стягнути на його користь 12000 гривень. Також просить стягнути 4000 гривень витрат понесених у вказаній справі в суді апеляційної інстанції. 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права та неправильно застосував норми матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає проте, що розмір судових витрат відповідає вимогам ст. 137 ЦПК України та є співмірним із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Також вказував на те, що суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу з власної ініціативи.
Позиція апеляційного суду
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1)        розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2)        розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1)        складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2)        часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3)        обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4)        ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20.
Крім того, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду 13.03.2019 у справі № 826/7806/17, 20.12.2018 у справі № 316/4923/16-а,  01.10.2018 у справі № 815/4619/17, 02.09.2019 у справі № 520/3939/19.
Додатково варто звернути увагу суду на позицію Верховного суду, у якій було зазначено, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката.
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2020 р. у справі № 922/3708/19, а також у справі № 607/14338/19-ц від 01.10.2021 р.
До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 911/4242/15, зазначив, що проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу, витраченому адвокатом на виконання робіт.
Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Відповідачем не надано обґрунтованого заперечення щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується: договором про надання правової допомоги №7 від 03 листопада 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.18); додатком №1 до договору про надання правової допомоги №7 від 08 листопада 2022 року(а.с.19); додатком №2 до договору про надання правової допомоги №7 від 08 листопада 2022 року (а.с.20); актом наданих послуг до договору про надання правової допомоги №7 від 08 листопада 2022 року(а.с.21); розрахунковою квитанцією серія ББАЄ №370007 від 08 листопада 2022 року на суму 12000 гривень.
Суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з відповідача. 
Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
При визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суті виконаних послуг та витраченого адвокатом часу.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу, що підтверджується: договором про надання правової допомоги №7 від 03 листопада 2022 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.44); додатком №4 до договору про надання правової допомоги №7 від 03 листопада 2022 року(а.с.46); актом наданих послуг до договору про надання правової допомоги №7 від 22 грудня 2022 року(а.с.47); розрахунковою квитанцією серія ББАЄ №370010 від 22 грудня 2022 року на суму 4 000 гривень.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що наявні підстави для відшкодування відповідачу витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вони є фактично понесеними.
Отже, необхідно стягнути з ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000 гривень.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому воно підлягає зміні. 
Керуючись ст. ст.  376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд  
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , задовольнити.  
Рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу змінити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 гривень.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 4 000 гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Дата складання повного тексту постанови – 18 січня 2023 року.
Головуючий                                                 М. І. Кулянда 
Судді:                                                          О. О. Одинак 
                                                               І. М. Литвинюк