Справа № 448/980/22                                Головуючий у 1 інстанції: Юрій БІЛОУС 
Провадження № 22-ц/811/3251/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 березня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,-

ВСТАНОВИВ:
В серпні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди. 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 10.08.2021 року у справі №448/911/21, Відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.
Стверджував, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 10.08.2021 року встановлено, що Відповідач, близько 14:35 год., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на узбіччі дороги біля магазину по АДРЕСА_1 , під час конфлікту із ним, Позивачем, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, умисно наніс удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока, після чого наніс ще кілька ударів обома руками в область обличчя, чим своїми діями спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці правої брови, синець в лівій очній ділянці, садно на нижній повіці лівого ока, перелом нижньої стінки лівої очниці, крововилив в ліву пазуху верхньої щелепи (гемосинус), струс головного мозку, які кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Зазначав, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення йому заподіяно травми, що підтверджуються даними з його медичної карти хворого (історії хвороби), а саме: викопіювання з медичної карти хворого (історії хвороби) від 19.06.2021 року; висновком МСКТ головного мозку, виданим ТЗОВ «Україно-Польський центр серця «Львів» (комп`ютерна томографія та ангіографія) від 20.06.2021 року; консультативним висновком спеціаліста (лікар-нейрохірург), виданим КНП КЛШМД м. Львова від 20.06.2021 року; консультативним висновком спеціаліста (лікар-стоматолог-хірург), виданим КНП КЛШМД м.Львова від 20.06.2021 року; протоколом обстеження (МСКТ ДПН), виданим ТОВ «АБСолют МЕД» від 22.06.2021 року; викопіювання з медичної карти хворого (історії хвороби) від 23.06.2021 року (КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» офтальмологічне відділення); заключенням (обстеження №550), виданим відділення променевої діагностики КНП «КЛШМД м.Львова» (комп`ютерна томографія); випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 19434, виданою КНП КЛШМД м.Львова від 07.07.2021 року.
Покликався на те, що тривалий час він лікувався від понесених травм, отримував медичну допомогу в результаті чого були понесенні витрати на лікування. Станом на даний час, Відповідачем не відшкодовано завдані йому збитки в добровільному порядку. Окрім фізичної та майнової шкоди, неправомірними суспільно-небезпечними діями Відповідача також завдано йому немайнових втрат (моральна шкода), спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у його житті: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні психічні реакції при згадуванні подій; переживання фізичних незручностей та психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, почуття обурення, приниженої гідності. В результаті вчинення Відповідачем кримінального правопорушення йому були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, він переніс значний фізичний біль та емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. 
З огляду на вищевикладене, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з Відповідача на його, Позивача, користь завдану майнову шкоду в розмірі 9 383, 76 грн., моральну шкоду в розмірі 100 000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5 300 грн.
Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 10 листопада 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, – задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: с.Крисовичі, Яворівського району Львівської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду у розмірі 9 383 (дев`ять тисяч триста вісімдесят три) гривні 76 копійок та моральну шкоду у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень, а всього шкоду на загальну суму 13 383 (тринадцять тисяч триста вісімдесят три) гривні 76 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог сторони позивача, - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: с.Крисовичі, Яворівського району Львівської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 витрати на правничу допомогу на загальну суму 5 300 (п`ять тисяч триста) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: с.Крисовичі, Яворівського району Львівської області, на користь Держави судовий збір у розмірі 133 (сто тридцять три) гривні 77 копійок.
Вказане рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 .
Вважає, що рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликаються на те, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди 4000 грн. не є спів мірним з розміром матеріальних збитків (9 383, 76 грн.) завданих кримінальним правопорушенням. Вважає, що суд не врахував перенесений ним фізичний біль від завданих тілесних ушкоджень, його моральні страждання, зумовлені втратою працездатності через отримані травми, тривале лікування, втрату усталеного способу життя.
Просить рішення суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задоволити повністю.
Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду є стягнення матеріальної та моральної шкоди в розмірі 109 383, 76 грн.
Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.
Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи на користь ОСОБА_1 , матеріальну шкоду у розмірі 9 383 гривні 76 копійок та моральну шкоду у розмірі 4 000 грн., суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого відповідачем, позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду.
Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.
Матеріалами справи та судом встановлено, що вироком Мостиського районного суду Львівської області від 10 серпня 2021 року, який залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 квітня 2022 року, у справі №448/911/21, відповідача ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України
Так, у вироку зазначено, що «19.06.2021 року, близько 14:35 год., ОСОБА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи на узбіччі дороги біля магазину по АДРЕСА_1 , під час конфлікту із ОСОБА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення такому тілесних ушкоджень, умисно наніс удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока, після чого наніс ще кілька ударів обома руками в область обличчя, чим своїми діями спричинив тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці правої брови, синець в лівій очній ділянці, садно на нижній повіці лівого ока, перелом нижньої стінки лівої очниці, крововилив в ліву пазуху верхньої щелепи (гемосинус), струс головного мозку, які кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я».
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже факти, встановлені ухвалою суду, яка набрала законної сили, а саме факт спричинення відповідачем ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 внаслідок тілесних ушкоджень, що встановлені вироком та матеріалами справи, суду не підлягає доказуванню за даною справою.
Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно із ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Таким чином, виходячи із змісту зазначеної норми, для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1997 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Перебування позивача на лікуванні, в результаті отриманих травм підтверджується наступним: викопіювання з медичної карти хворого (історії хвороби) від 19.06.2021 року; висновком МСКТ головного мозку, виданим ТЗОВ «Україно-Польський центр серця «Львів» (комп`ютерна томографія та ангіографія) від 20.06.2021 року; консультативним висновком спеціаліста (лікар-нейрохірург), виданим КНП КЛШМД м.Львова від 20.06.2021 року; консультативним висновком спеціаліста (лікар-стоматолог-хірург), виданим КНП КЛШМД м.Львова від 20.06.2021 року; протоколом обстеження (МСКТ ДПН), виданим ТОВ «АБСолют МЕД» від 22.06.2021 року; викопіювання з медичної карти хворого (історії хвороби) від 23.06.2021 року (КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня» офтальмологічне відділення); заключенням (обстеження №550), виданим відділення променевої діагностики КНП «КЛШМД м.Львова» (комп`ютерна томографія); випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 19434, виданою КНП КЛШМД м.Львова від 07.07.2021 року.
Понесені витрати на лікування в розмірі 9383,76 грн. Позивач підтвердив доданими до матеріалів справи копіями квитанцій, товарних чеків, тощо.
Відтак, документально підтвердженими втратами є: витрати на лікування та придбання ліків в загальній сумі – 9383, 76 грн..
Колегії суддів, вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачу слід відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, яка ним понесена в межах наявності документального підтвердження таких витрат та позовних вимог.
Зважаючи на вищенаведене колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, однак не погоджується з розміром моральної школи, визначеної судом.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю, стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої щодо членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
З вироку Мостиського районного суду Львівської області від 10 серпня 2021 року, вбачається, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 позивачу ОСОБА_1 було заподіяно тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.
Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи кошти на відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_2 , кримінального правопорушення, визначаючи її розмір, суд першої інстанції вірно керувався положеннями ст.ст.23,1167 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року, відповідно до якої слід враховувати глибину, тривалість фізичних і душевних страждань, яких внаслідок неправомірних дій відповідача зазнав позивач, враховувати вимоги розумності і справедливості. Суд прийшов до висновку, що внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у нестерпному болі, негативних емоціях та постійних переживаннях з приводу факту нанесення йому тілесних ушкоджень, необхідності докладання додаткових зусиль для нормалізації свого стану та раптових незапланованих витрат
Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь - яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь - який її розмір може мати суто умовний вираз.
Разом з тим, згідно абзацу другого п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.
Вирішуючи вимогу позивача про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд першої інстанції на зазначені вимоги закону належної уваги не звернув, та в повній мірі не встановив обсяг моральних страждань, які поніс ОСОБА_1 внаслідок винних дій відповідача.
На думку колегії суддів, визначений судом першої інстанції, розмір компенсації на відшкодування моральної шкоди не в повній мірі відповідає встановленим судом обставинам справи, характеру протиправного діяння, а саме, вчинення кримінального правопорушення, яке призвело до тривалого розладу здоров`я позивача.
З врахуванням того, що розмір відшкодування моральної шкоди повинен бути адекватним завданій моральній шкоді, зважаючи на тривалий розлад здоров`я внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення, що призвело до значних вимушених життєвих змін позивача внаслідок неправомірних дій відповідача, їх значну тривалість, час та зусилля, які були необхідні для відновлення попереднього стану, беручи до уваги глибину фізичних та душевних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості, колегія суддів, з врахуванням тих обґрунтувань підстав для стягнення моральної шкоди, зазначених позивачем у позовній заяві, вбачає підстави для збільшення розміру на відшкодування завданої ОСОБА_1 моральної шкоди, оскільки 4000 грн., які стягнув суд першої інстанції на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, є значно заниженим і такий не відповідає глибині, тривалості їх моральних страждань та душевних переживань і вважає, що така підлягає стягненню в розмірі 10 000 грн.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Таким чином колегія суддів прийшла до висновку про стягнення з ОСОБА_2 , в користь ОСОБА_1 
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України 
Відповідно до положень ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно частини першої, пунктів 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то з ОСОБА_2 , слід стягнути на користь Держави судовий збір у розмірі 290, 75 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції).
Керуючись ст.ст. 274, 367, 368, п.2.ч.1 ст.374, 375, 376, 381 - 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Заочне рішення Мостиського районного суду Львівської області від 10 листопада 2022 року в частині відшкодування моральної шкоди скасувати і постановити в цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити частково
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: с.Крисовичі, Яворівського району Львівської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: с.Крисовичі, Яворівського району Львівської області, на користь Держави судовий збір у розмірі 290 (двісті дев`яносто) гривень 75 копійок.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 13.08.2023 року.

Головуючий :  О.М. Ванівський

Судді:  Р.П. Цяцяк

Н.О.Шеремета