Справа № 459/2230/22                                Головуючий у 1 інстанції: Дем`яновська Ю.Д. 
Провадження № 22-ц/811/2356/22                        Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. 
Категорія: 84 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       24 січня 2023 року                                                         м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Матяш С.І.,
з участю: позивачів  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 30 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Гаражного кооперативу №6 про визнання рішень засідання загальних зборів та уповноважених незаконними та відновлення трифазного електропостачання гаража,

в с т а н о в и в:
У серпні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати недійсними рішення засідання чергових загальних зборів та уповноважених членів Гаражного кооперативу №6 м. Червонограда в частині відключення від подачі електроенергії гаража № НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі №6 м. Червонограда та встановлення тарифу компенсаційних витрат членам гаражного кооперативу, що зазначені в протоколі зборів гаражного кооперативу від 22.01.2022 року; зобов`язати відповідача відновити становище, яке існувало до порушення їхніх прав, шляхом підключення гаража № НОМЕР_1 в Гаражному кооперативі №6 м. Червонограда до мережі загального трифазного електропостачання всіх гаражів кооперативу. 
В обґрунтування позовних вимог позивачі посилались на те, що вони є членами названого гаражного кооперативу, в якому мають гараж № НОМЕР_1 , завжди своєчасно і в повному обсязі вносили плату за споживання електроенергії та сплачували членські внески, однак, 22.01.2022 року на черговому засіданні загальних зборів кооперативу було прийнято рішення про відключення їхнього гаража від мережі електропостачання у зв`язку з несплатою ними заборгованості, яка утворилась внаслідок підвищення тарифу за користування електроенергією, що позивачі вважають незаконним.
При цьому, незаконність прийнятих рішень пов`язують із недотриманням процедури проведення загальних зборів та перевищенням їх повноважень, зокрема, щодо встановлення і затвердження тарифів на електричну енергію, доплат до них та/або компенсаційних витрат, а також щодо відключення від мережі електропостачання гаражів, які належать членам гаражного кооперативу. 
Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 30 серпня 2022 року у відкритті провадження в даній справі відмовлено на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України.
Ухвалу суду оскаржили позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , просять її скасувати з підстав порушення норм процесуального права і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вказують, що їх правовідносини з Гаражним кооперативом №6 м. Червонограда не є корпоративними, оскільки ніхто з членів кооперативу не був учасником створення якогось статутного капіталу, а відтак, не базуються на корпоративних правах.
Посилаючись на норму статті 167 ГК України, зазначають, що корпоративними правами володіють особи, які володіють частками у статутному капіталі товариства, однак, Гаражний кооператив №6 м. Червонограда є неприбутковою організацією і його статутний капітал рівний нулю.
Вважають, що іншим доказом відсутності корпоративних прав є не здійснення головою кооперативу та його членами декларування вартості корпоративних прав.
Наголошують, що Гаражний кооператив №6 м. Червонограда не є виробничим кооперативом і не здійснює господарської діяльності, яка б мала на меті одержання прибутку, а тому він не наділений корпоративними правами, на підставі яких виникають корпоративні правовідносини.
В судове засідання апеляційного суду представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач був належним чином повідомлений, подав клопотання про розгляд справи у відсутності їхньої сторони, тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у відсутності сторони відповідача.
Заслухавши пояснення сторони позивачів в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України передбачено, що до юрисдикції господарських судів відносяться  справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Стаття 55 Господарського кодексу (далі – ГК) України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу (далі – ЦК) України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність і зареєстровані в установленому законом порядку.
Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. ГК України розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3 ГК України). 
Згідно зі статею 94 ГК України, кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів повинна здійснюватись відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.
Зазначені норми кореспондуються із статтями 83, 85, 86 ЦК України, за якими юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. 
Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. 
Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.
Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію».
За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України «Про кооперацію», кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямками діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.
Обслуговуючий кооператив – це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2, 23 Закону України «Про кооперацію»).
Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напрямку його діяльності є господарською організацією – юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.
За змістом наведених норм, корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.
Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію», основними правами члена кооперативу є, зокрема: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.
Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напрямку його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними. 
Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року у справі №509/577/18, від 01.10.2019 року у справі №910/7554/18, від 17.12.2019 року у справі №904/4887/18.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що даний спір, предметом якого є оспорювання рішень загальних зборів та уповноважених членів Гаражного кооперативу №6 м. Червонограда, є корпоративним та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому правильно відмовив у відкритті провадження в даній справі в порядку цивільного судочинства. 
Таким чином, суд першої інстанції не допустив порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного питання, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області від 30 серпня 2022 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 03 лютого 2023 року. 

Головуючий                                                  С.М. Бойко 

Судді:                                                           С.М. Копняк

                                                        А.В. Ніткевич