ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2023 р.	Справа № 541/1870/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  П`янової Я.В. ,
за участю секретаря судового засідання Кролівець П.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного Управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.10.2022 р. (ухвалене суддею Куцин В.М.) по справі № 541/1870/22
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Головного Управління Національної поліції в Полтавській області ,          Інспектора СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Кропивного Руслана Вікторовича                  
          про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Кропивного Р.В., Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 168924 від 11.08.2022 р., яка винесена інспектором Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції Кропивним Р.В.; закрити справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в подальшому – КУпАП).
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.10.2022 р.: скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 168924 від 11.08.2022 р., винесену інспектором СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Кропивним Р.В. про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП; застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу; справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП направлено на новий розгляд інспектору СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшому лейтенанту поліції Кропивному Р.В.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач – Головне управління Національної поліції в Полтавській області, подав апеляційну скаргу,  в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.10.2022 р. та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме, вимог: Кодексу України про адміністративні правопорушення (в подальшому – КУпАП); Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи. 
У судове засідання учасники справи своїх  представників не направили, про дату, час і місце судового засідання повідомлені своєчасно та належним чином, відповідачі просили розгляд справи проводити за відсутністю їх представників. 
Згідно із ч. 4 ст. 229, ч. 2  ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою в судове  засідання  всіх учасників справи, фіксування судового засідання  за допомогою технічного запису не здійснювалося.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають  задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що 11.08.2022 р. інспектором СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Кропивним Р.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,  зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 168924, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за  ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що він 11.08.2022 р. в м. Миргороді по вул. Воскресінська, керував транспортним засобом CHEVROLET VOLT державний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті, не мав поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив  Правила дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р. (в подальшому – Правила). 
Не погоджуючись із вищевказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана  постанова протиправна, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Суд апеляційної інстанції  погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із п.п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України “Про Національну поліцію”, поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; забезпечення дотримання правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»).
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Судовим розглядом встановлено 11.08.2022 р. інспектором СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Кропивним Р.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,  зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 168924, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за  ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 122 КУпАП, за те, що він 11.08.2022 р. в м. Миргороді по вул. Воскресінська, керував транспортним засобом CHEVROLET VOLT державний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті, не мав поліса обов`язкового страхування наземних транспортних засобів.
Проте, в цій постанові не зазначено, які безпосередньо пункти Правил порушено позивачем, тобто, не встановлений склад правопорушення, за вчинення якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. 
Відповідно до  п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції  погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ № 168924 від 11.08.2022 р. не відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у зв`язку з чим її необхідно скасувати, а справу про адміністративне правопорушення необхідно направити на новий розгляд.
Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції, переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до  вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.10.2022 р. – без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням  норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно – правовим обґрунтуванням. 
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Hirvisaari v. Finland” від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Ruiz Torija v. Spain” від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 77, 243, 271, 286, 308, 316, 322, 325,  326,  328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -    

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Полтавській області  залишити без задоволення.
Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12.10.2022 р. по справі № 541/1870/22  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку  до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	Л.В. Любчич    Я.В. П`янова