Ухвала
Іменем України
05 січня 2023 року
м. Київ
Справа № 711/5072/22
Провадження № 51-3983 впс 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого -                                                ОСОБА_1 ,
суддів:                                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі                                                   ОСОБА_4 ,
представника потерпілих - адвоката      ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні подання Черкаського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 12021250350000634 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених             ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК  України і ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив: 
До Верховного Суду у порядку статті 34 КПК України надійшло подання Черкаського апеляційного суду про направлення кримінального провадження 
№ 12021250350000634 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України і ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Як вбачається зі змісту подання, до Черкаського апеляційного суду надійшли вищевказані матеріали з ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від                   29 листопада 2022 року про направлення для вирішення питання щодо підсудності у відповідності до ст. 34 КПК України вищевказаних матеріалів кримінального провадження. В обґрунтування зазначеного подання вказано, що згідно з обвинувальним актом кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , були вчинені як на території Черкаської області, так і міста Києва. Водночас, місцем вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 та ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, та які є більш тяжкими в розумінні ст. 32 КПК України, є м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 20/1, що не відноситься до юрисдикції Придніпровського районного суду м. Черкаси, а є юрисдикцією Подільського районного суду м. Києва, до якого слід направити вказане кримінальне провадження для розгляду.
У судовому засіданні представник потерпілих -адвокат ОСОБА_5 не погодився із поданням Черкаського апеляційного суду. Вважав, що кримінальне провадження має розглядатися судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Окрім того, всі потерпілі знаходяться на території Черкаської області, а вул. Вишгородська, буд. 20/1 в м. Києві, враховуючи адміністративно-територіальний поділ, знаходиться в межах  юрисдикції Оболонського районного суду м. Києва.    
Інші учасники судового провадження належним чином повідомлені про день і час розгляду подання, проте в судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення судового розгляду не надійшло, що не перешкоджає розгляду даного подання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілих, перевіривши наведені у поданні доводи та вивчивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.
Статтею 32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 34 КПКУкраїни питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,  а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів із дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів, й цей стан тривав на час вирішення питання щодо надходження обвинувального акту у цьому провадженні до суду й триває на даний час.
25 серпня 2022 року набрав чинності Закон України № 2462-IX «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення окремих положень досудового розслідування в умовах воєнного стану» від 27 липня 2022 року, відповідно до якого, зокрема, внесено зміни до ч. 9 ст. 615 КПКУкраїни та визначено, що під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190,                             ч. 4 ст. 358 КК  України та ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України.   Кримінальні правопорушення, передбачені відповідно ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України та ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, та які є більш тяжкими в розумінні ст. 32 КПК України. 
Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. З викладених в обвинувальному акті обставин вбачається, що дії, направлені на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ТОВ «ЧЕРКАСИ-ДНІПРО АГРО», ТОВ «БЕРЕГАГРО», засновника вказаних юридичних осіб ОСОБА_8 , які обвинувачені вважали необхідними для доведення злочинного умислу до кінця, вчинялися на території Черкаської області і в місті Києві, а також у невстановлених органом досудового розслідування місці та часі, а тому рішення прокурора про направлення провадження на розгляд суду за місцем знаходження органу досудового розслідування є правильним.
З огляду на викладене та з урахуванням положень ч. 1 ст. 32 КПК України колегія суддів вважає, що розгляд кримінального провадження № 12021250350000634 щодо                     ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених                ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК  України і ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України, має здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, куди і був направлений обвинувальний акт. 
Враховуючи наведене, Суд вважає, що підстави для задоволення подання Черкаського апеляційного суду відсутні.
Керуючись ст. ст. 34, 615 КПКУкраїни,  Верховний Суд  
постановив:
Подання Черкаського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження № 12021250350000634 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 
ст. 358 КК  України і ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 1 та ч. 3 ст. 358 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                            ОСОБА_2                                    ОСОБА_3