ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" березня 2023 р.           Справа№ 925/1437/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Андрієнка  В.В. 
          Шапрана  В.В. 
 
секретар 
судового засідання            Рибчич А.В.

за участю 
представників:                позивача - Стойко А.Ю.
                                        відповідачів - Шимановський А.В.
                                        третя особа - не з`явились 

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Мошнівська МТС"
на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2022 р. (повний текст складено 11.11.2022 р.)
у справі № 925/1437/21 (суддя - Чевгуз О.В.)
за позовом ОСОБА_3 
до 1. ОСОБА_1 
2. ОСОБА_2 
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мошнівська МТС"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_4 
про визначення розміру статутного капіталу, визначення розміру часток учасників

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мошнівська МТС" про:
- визначення розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» у сумі 7500,00 грн;
- визначення розміру часток учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» ОСОБА_3 у сумі 2550,00 грн, що становить 34% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС»;
- визначення розміру часток учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» ОСОБА_1 у сумі 2475,00 грн, що становить 33% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС»;
- визначення розміру часток учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» ОСОБА_2 у сумі 2475,00 грн, що становить 33% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС».
Вимоги позивача обгрунтовані тим, що за договором дарування він набув право власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальність «Мошнівська МТС» у розмірі 2550,00 грн, що становить 34% його статутного капіталу, після чого звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» із заявою про зарахування до складу учасників товариства, проте рішенням загальних зборів засновників (учасників), оформлених протоколом № 64 від 19.09.2016 р., йому було безпідставно відмовлено у задоволенні цієї заяви через невизнання його права власності на подаровану йому частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС». 
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 31.10.2022 р. у справі № 925/1437/21позов ОСОБА_3 задоволено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю "Мошнівська МТС" подали апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просять скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.
Так, в апеляційній скарзі відповідачі вказують на те, що   відмова позивачу в задоволенні його заяви про вступ до складу учасників товариства була зумовлена ненаданням позивачем оригіналу документу (правочину), за яким він набув право власності на частку в статутному капіталі товариства, необхідного для подання державному реєстратору для проведення державної реєстрації змін у складі учасників товариства відповідно до вимог п. 10 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».  
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2022 р. апеляційну скаргу у справі № 925/1437/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги  або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Мошнівська МТС" на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2022 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 925/1437/21. 
До суду 27.12.2022 р. від скаржників надійшла заява з процесуальних питань, до якої додано докази отримання оскаржуваного рішення суду, а саме копія конверту та роздруківка з сайту Укрпошти.
До суду 27.12.2022 р. надійшли матеріали справи № 925/1437/21.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.01.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 925/1437/21 та призначено її до розгляду на 31.01.2023 р.
На електронну адресу суду 17.01.2023 р. від представника відповідачів надійшло клопотання про участь адвоката Шимановського А.В. за обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні 31.01.2023 р. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/451/23 від 30.01.2023 р. у зв`язку з перебуванням судді Андрієнка В.В. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1437/21.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 925/1437/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., ОСОБА_5.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 р. справу № 925/1437/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Мошнівська МТС" на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2022 р. прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 р. задоволено клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Мошнівська МТС" про участь у судовому засіданні 31.01.2023 р. у справі № 925/1437/21у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 р. розгляд справи відкладено до 07.03.2023 р.
На електронну адресу суду 06.03.2023 р. від представника відповідачів надійшло клопотання про участь адвоката Шимановського А.В. за обліковим записом ІНФОРМАЦІЯ_1 у судовому засіданні 07.03.2023 р. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".
На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/770/23 від 06.03.2023 р. у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_5 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1437/21.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 925/1437/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Шапран В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 р. справу № 925/1437/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Мошнівська МТС" на рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2022 р. прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.
У судовому засіданні 07.03.2023 р. представники сторін надали усні пояснення по суті апеляційної скарги, представник третьої особи не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце розгляду скарги електронною поштою відповідно до ч. ч. 6, 7, 8 ст. 120 ГПК України та в порядку ч. 4 ст. 122 ГПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Доказів поважності відсутності вказаного представника суду не надано.
Також у матеріалах справи відсутні докази про те, що представник третьої особи був позбавлений можливості через будь-які перешкоди бути присутнім у судовому засіданні.
При цьому третя особа не наполягала на обов`язковій участі її представника у судовому засіданні, відповідного клопотання від неї не було подано апеляційному суду.
Колегія суддів зазначає, що неявка у судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду апеляційної скарги. Подальше відкладення призведе до безпідставного затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об`єктивного розгляду.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
07.10.1999 р. Черкаською районною державною адміністрацією була проведена державна реєстрація Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» як юридичної особи. 
03.12.2004 р. відомості про товариство були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Статутний капітал товариства визначено у розмірі 7500,00 грн.
Станом на липень 2016 року засновниками (учасниками) відповідача-3 були ОСОБА_4 з часткою в розмірі 2550,00 грн, що становило 34% статутного капіталу товариства, ОСОБА_1 з часткою в розмірі 2475,00 грн, що становило 33% статутного капіталу товариства та ОСОБА_2 з часткою в розмірі 2475,00 грн, що становило 33% статутного капіталу товариства. Всього статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» становив 7500,00 грн. Вказані частки засновників (учасників) товариства були повністю ними сплачені. Статут товариства не забороняв (не обмежував) прав учасників товариства на відчуження своєї частки (її частини) третім особам.
15.07.2016 р. ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 довіреність, яка посвідчена приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Старовойтовим О.С.
Зазначеною довіреністю ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_6 бути його представником у всіх без винятку уповноважених на те органах з питань дарування всієї належної довірителю частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС», а також на вчинення усіх подальших передбачених законом дій, пов`язаних з виходом довірителя із складу товариства. За цією довіреністю представник має право, зокрема: подавати будь-які заяви (як письмові, так і усні), що стосуються виконання передбаченого у цій довіреності, та обґрунтовувати прохання і побажання, викладені в них; порушувати питання про скликання зборів учасників товариства, коли того будуть вимагати обставини; представляти інтереси довірителя на загальних зборах товариства, приймати рішення від його імені з будь-яких питань, що попередньо усно узгоджуються з довірителем, без доказування факту такого узгодження третім особам, підписувати статут, в тому числі зміни до статуту від імені довірителя, як засновника; укласти договір дарування всієї належної довірителю частки в статутному капіталі товариства на умовах на його власний розсуд, вчиняти інші юридично значимі дії, пов`язані з цією довіреністю.
Довіреність була видана без права передоручення повноважень третім особам строком до 31 грудня 2016 року.
01.08.2016 р. ОСОБА_6 на підставі виданої йому довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_4 , як дарувальника, і ОСОБА_3 , як обдаровуваний, уклали договір дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» (далі - договір дарування).
Відповідно до п. 1.1 договору дарування дарувальник дарує (передає у дар), а обдаровуваний приймає у дар належну дарувальнику частку в статутному капіталі товариства в розмірі 2550,00 грн, що складає 34% статутного капіталу товариства.
Згідно з п. 1.5 договору дарунок, передбачений цим договором, вважається переданим дарувальником та прийнятим обдаровуваним з моменту підписання сторонами цього договору.
01.08.2016 р. ОСОБА_6 від імені ОСОБА_4 подав до загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» заяву про вихід останнього зі складу учасників та передачу ОСОБА_3 належної частки в статутному капіталі товариства в розмірі 34%, що становить 2550,00 грн, та про виведення ОСОБА_4 зі складу учасників товариства.
01.08.2016 р. ОСОБА_3 подав до загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» заяву про зарахування його до складу учасників товариства у зв`язку із передачею йому ОСОБА_4 частки в статутному капіталі товариства в розмірі 34%, що становить 2550,00 грн.
19.09.2016 р. відбулися загальні збори засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС», оформлені протоколом № 64.
На порядок денний вказаних загальних зборів засновників (учасників) товариства були винесені три питання: 
- розгляд заяви ОСОБА_6 про вихід ОСОБА_4 зі складу учасників товариства та передачу ОСОБА_3 належної частки в статутному капіталі товариства;
- розгляд заяви ОСОБА_3 про зарахування його до складу учасників товариства;
- затвердження статуту товариства у новій редакції.
За результатами проведених загальних зборів засновників товариства було вирішено:
- задовольнити заяву ОСОБА_6 , який діє від імені ОСОБА_4 , про вихід останнього зі складу засновників (учасників) товариства і у зв`язку з цим виплатити ОСОБА_4 вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства;
- відмовити ОСОБА_3 у задоволенні його заяви та у включенні його до складу засновників (учасників) товариства з розміром частки 34%, що становить 2550,00 грн, у зв`язку з відсутністю права володіння часткою в статутному капіталі товариства та ненаданням позивачем оригіналів документів, які свідчать про передачу ОСОБА_4 чи його представником у встановленому законом порядку частки у статутному капіталі товариства.
- затвердити нову редакцію статуту товариства, пункт 3.2 якого передбачав такий розподіл статутного капіталу товариства: частка ОСОБА_2 2475,00 грн, що становить 33% статутного капіталу товариства; частка ОСОБА_1 2475,00 грн, що становить 33% статутного капіталу товариства; частка самого товариства 2550,00 грн, що становить 34% його статутного капіталу.
21.09.2016 р. державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Чмуль О.М. на підставі затвердженого рішення загальними зборами засновників (учасників) товариства, які відбулися 19.09.2016 р., вніс до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис № 10171050013000080 про державну реєстрацію змін до установчих документів товариства щодо змін складу або інформації про його засновників.
05.10.2016 р. відбулися загальні позачергові збори засновників (учасників) товариства, оформлені протоколом № 65, на порядок денний яких були винесені питання: про розподіл частки, що знаходиться в розпорядженні товариства та про затвердження статуту товариства у новій редакції у зв`язку із його змінами.
За результатами проведених загальних зборів засновників (учасників) товариства було вирішено: розподілити частку 34%, що становить 2550,00 грн, яка перебуває у власності товариства, між засновниками (учасниками) товариства пропорційно їх часткам у статутному капіталі за номінальною вартістю, тобто по 17% кожному із засновників (учасників), що становить по 1275,00 грн; затвердити нову редакцію статуту товариства, пункт 3.2 якого передбачав такий розподіл статутного капіталу товариства: частка ОСОБА_2 - 3750,00 грн, що становить 50% статутного капіталу товариства; частка ОСОБА_1 - 3750,00 грн, що становить 50% статутного капіталу товариства.
07.10.2016 р. державний реєстратор Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради Бровко Н.М. на підставі затвердженого рішення позачерговими загальними зборами засновників (учасників) товариства, які відбулися 05.10.2016 р., вніс до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис № 10171050014000080 про державну реєстрацію змін до установчих документів товариства щодо змін складу або інформації про його засновників.
22.12.2017 р. ОСОБА_4 подав товариству заяву про виплату йому у зв`язку із виключенням його із складу учасників товариства вартості частини майна товариства та частини прибутку за підсумками роботи товариства за 2016 рік пропорційно його частці у статутному капіталі товариства у розмірі 34%.
За вказаною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» виплатило ОСОБА_4 588862,00 грн вартості частини майна товариства, яка пропорційна його частці у статутному капіталі товариства та частини прибутку товариства за 2016 рік, що підтверджується видатковим касовим ордером № 109 від 22.12.2017 р., платіжним дорученням № 1192 від 28.12.2017 р. та платіжним дорученням від № 1200 від 17.01.2018 р.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідачами, на думку позивача, було безпідставно відмовлено у зарахуванні його до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС», неправомірно розподілено частки між засновниками (учасниками) товариства.
Відповідно до ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.
Згідно з ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Як передбачено ст. 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.
У відповідності до ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
За ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною 1 статті 717 ЦК України унормовано, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.
Згідно з ч. 2 ст. 718 ЦК України дарунком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому.
Відповідно до ч. 3 ст. 719 ЦК України договір дарування майнового права та договір дарування з обов`язком передати дарунок у майбутньому укладається у письмовій формі. У разі недодержання письмової форми цей договір є нікчемним.
Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (ч. 1   ст. 722 ЦК України).
Як передбачено ч. 2 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства», в редакції чинній станом на момент укладення договору дарування, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 148 ЦК України, в редакції чинній станом на момент укладення договору дарування, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.
За ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», в редакції чинній станом на момент укладення договору дарування, при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу.
У відповідності до п. 10 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подаються примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи, та/або рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про примусове виключення із складу засновників (учасників) юридичної особи або ксерокопія свідоцтва про смерть фізичної особи, судове рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою у разі внесення змін, пов`язаних із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи.
Як передбачено до ч. 5 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», для державної реєстрації змін до відомостей про склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю або товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до цих відомостей; документ про сплату адміністративного збору; один із таких відповідних документів, зокрема: заява про вступ до товариства. Справжність підписів на документі засвідчується нотаріально. Разом з таким документом подається доказ набуття права на спадщину або доказ правонаступництва (оригінал документа або його копія, вірність якої засвідчена нотаріально або тим, хто видав документ). Якщо відповідно до статуту товариства вимагається згода інших учасників на вступ до товариства, подається також така згода, справжність підписів на якій засвідчується нотаріально.
Вбачається, що станом на 01.08.2016 р. ОСОБА_4 мав право на відчуження шляхом дарування своєї частки у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС».
ОСОБА_7 як представник ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15.07.2016 р. мав право на укладення 01.08.2016 р. від імені останнього договору дарування частки в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС».
На підставі укладеного 01.08.2016 р. ОСОБА_7 від імені ОСОБА_4 з ОСОБА_3 договору у останнього виникло право власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» у розмірі 2550,00 грн, що становить 34% статутного капіталу.
У Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС», без згоди позивача, були відсутні правові підстави для закріплення його частки за товариством і в подальшому розподілу її між засновниками (учасниками) товариства та внесення у зв`язку з цим змін до статуту товариства про склад його учасників і розмір часток.
Таким чином, невизнання товариством права власності позивача на передану йому у власність частку у статутному капіталі товариства, відмова товариства у вступі позивача до товариства з вказаних мотивів у рішенні загальних зборів засновників (учасників) товариства, які відбулися 19.09.2016 р., закріплення частки позивача за товариством і подальший її розподіл між засновниками (учасниками) товариства, внесення відповідних змін до статуту товариства порушили право власності позивача на його частку в статутному капіталі товариства.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що зазначені вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Стосовно заяви відповідачів про застосування наслідків спливу строку позовної давності колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Як передбачено ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).
У відповідності до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Так, відповідачі вказують, що перебіг строку позовної давності для позивача почався 19.09.2016 р., оскільки в цей день рішенням загальних зборів товариства було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_3 про зарахування до складу засновників (учасників) товариства. Оскільки позивач звернувся з позовом 01.11.2021 р., відтак строк звернення до суду з даним позовом сплив. 
Як передбачено ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважним причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі.
Відповідно до вимог процесуального законодавства суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому процесуальним кодексом.
За змістом викладеного перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. 
З матеріалів справи вбачається, що у 2016 році ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників (засновників), оформлених протоколом від 19.09.2016 р.; визнання недійсним статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» в новій редакції від 19.09.2016 р.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.03.2017 р. провадження у справі № 925/1462/16 припинено.
У 2018 році ОСОБА_3 звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» про стягнення вартості належної йому частки в розмірі 34%.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 11.04.2018 р. у справі № 707/612/18 було відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі та роз`яснено позивачу, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та за предметною підсудністю відноситься до компетенції Господарського суду Черкаської області.
У 2018 році ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» про стягнення вартості частки в статутному капіталі.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.08.2018 р. у справі № 925/555/18 провадження у справі закрито, оскільки спір не підлягав вирішенню в порядку господарського судочинства.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.12.2018 р. у справі № 203/2501/15 вказала, що хоч між сторонами і виникли правовідносини за цивільно-правовим договором, однак цей договір стосується набуття корпоративних прав. Момент набуття права власності на частку у статутному капіталі товариства прямо передбачений у договорі, а саме з часу його підписання. З урахуванням наведених норм процесуального права, правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, тому спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мошнівська МТС» про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, визнання права власності на частку у статутному капіталі товариства, визнання недійсними змін до статуту товариства та про скасування державної реєстрації змін до установчих документів товариства.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 06.07.2020 р. у справі № 925/1126/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 р., позов задоволено повністю.
Постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 06.09.2021 р. постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 р. та рішення Господарського суду Черкаської області від 06.07.2020 р. у справі № 925/1126/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено повністю, оскільки позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав.
У листопаді 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Черкаської області із зазначеним позовом.
Як передбачено ч. 5 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Так, причини пропуску строку позовної давності пов`язані з обставинами, що залежать не тільки і не стільки від позивача, а й з обставинами, які знаходяться поза межами його контролю. А саме з фактом прийняття Великою Палатою Верховного Суду постанови від 05.12.2018 р. у справі № 203/2501/15, в якій суд дійшов висновку про те, що спір, який виник між сторонами у даній справі, підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
При цьому, перебування справи у провадженні судових органів, вчинення в ній передбачених законом дій на думку добросовісного розсудливого спостерігача виключає необхідність вчинення процесуальних дій, спрямованих на припинення цього процесу, а саме подачі заяв про закриття провадження у справі, подачі позовів в порядку іншого судочинства тощо. За таких обставин є неправильним та несправедливим покладення виключно на позивача відповідальності за помилку у визначенні підвідомчості відповідної справи і позбавлення його права на захист у спірних правовідносинах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.09.2019 р. у справі № 922/1151/18.
Європейський суд з прав людини наголосив, що механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20.12.2007 у справі "Фінікарідов проти Кіпру").
У рішенні від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави.
Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини» зазначено, що встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.
Практика Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції») від 16.12.1992 року).
Враховуючи характер спірних правовідносин, керуючись засадами здійснення господарського судочинства, з огляду на дійсне порушення прав та законних інтересів позивача, приймаючи до уваги вчинення ОСОБА_3 протягом тривалого часу реальних дій, направлених на захист своїх інтересів, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність правових підстав для визнання причин пропуску позивачем строків позовної давності поважними.
За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Відтак, якщо судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, і буде встановлено, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі ст. 267 ЦК України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності. У разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.
З огляду на викладене, застосовуючи принцип верховенства права, справедливості, добросовісності і розумності, виходячи з фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про поважність причин пропуску позивачем строків позовної давності та необхідність захисту порушеного права позивача.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2022 р. у справі № 925/1437/21 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Мошнівська МТС" задоволенню не підлягає. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржників.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Мошнівська МТС" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 31.10.2022 р. у справі № 925/1437/21 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Мошнівська МТС".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 21.03.2023 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                В.В. Андрієнко

                                                                                В.В. Шапран