Дата документу  Справа № 331/4086/22 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
ЄУ № 331/4086/22                                          Головуючий в 1 інстанції Клименко Л.В.
Провадження №33/807/280/23                                  Доповідач в 2 інстанції Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року                                                  місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. 

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2022 року постановою судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. 

Вперше із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження адвокат Левицька Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду 30 січня 2023 року.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 3 лютого 2023 року в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження було відмовлено (а.с.54).

8 лютого 2023 року особисто ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження (а.с.58-60).

В обґрунтування необхідності поновлення строку на оскарження постанови суду першої інстанції, апелянт посилається на те, що суд не оголошував постанову суду, копію постанови отримав 20.01.2023 р.

Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 та подані ним докази, приходжу до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Отже, за вище наведеною нормою строк на подачу апеляційної скарги обчислюється не з моменту ознайомлення з постановою судді чи з моменту отримання її копії, а саме з моменту її винесення. 

З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду вказаної справи 27 грудня 2022 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП. 

При цьому, матеріали справи про адміністративне правопорушення засвідчують, що її розгляд 27 грудня 2022 року відбувався у присутності ОСОБА_1 та адвоката Бондаренка В.В., які висловлювали позицію щодо складеного відносно ОСОБА_1 протоколу.

Слід зауважити, що відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. 

Відомостей про оголошення судового рішення іншого дня матеріали справи не містять, навпаки, в день розгляду справи, а саме 27 грудня 2022 р. і була оголошена постанова. Оголошення судового рішення є завершальною стадією судового розгляду. 

Додатково слід зауважити, що не присутність учасників процесу при оголошенні постанови чи залишення ними зали судового засідання, що залужить виключно від волі учасників провадження, не можливо віднести до істотних перешкод чи труднощів для своєчасного оскарження судового рішення.

Отже, доводи апелянта щодо не оголошення судом першої інстанції судового рішення слід визнати неспроможними.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 з адвокатом Бондаренко В.В. не має зв`язку, а договір про надання правової допомоги між ОСОБА_1 та іншим адвокатом- Левицькою Ю.В. укладено лише 20.01.2023 р. не можуть слугувати підставою для поновлення пропущеного строку. 

Вказані обставини не перешкоджали особистому зверненню ОСОБА_1 із апеляційною скаргою, а також пов`язані із реалізацією прав та волевиявленням у встановлений законом строк самим ОСОБА_1 .

За таких обставин, з урахуванням чітко визначеного статтею 294 КУпАП порядку оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, за відсутності нових документально обґрунтованих доказів, які б свідчили про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., законну мету і не порушують саму сутність цього права.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Мельник проти України", норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження і перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. (Рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року).

Наведена ініціатором відповідного клопотання причина пропуску строку на апеляційне оскарження не перебуває у площині поважних причин, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом і такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Отже, наявність суттєвих перешкод у своєчасній реалізації ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження судового рішення, строк якого згідно ст.294 КУпАП обчислюється з дня винесення постанови, ініціатором клопотання не наведені і апеляційним судом не встановлені, що у своїй сукупності засвідчує відсутність поважних причин пропуску строку на оскарження.

З урахуванням вказаного, а також того, що ОСОБА_1 не був позбавлений права оскаржити судове рішення у строки передбачені КУпАП, суд вважає за необхідне відмовити у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2022 року.

Оскільки у поновлені строку відмовлено, апеляційна скарга, у відповідності до вимог ст.294 КУпАП, повертається особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:

відмовити ОСОБА_1 у поновленні пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 грудня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник