ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/7794/20  Номер провадження 22-ц/814/1469/23	Головуючий у 1-й інстанції Єрмоленко  В.Б.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
судді Дряниця Ю.В., Хіль Л.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 16 листопада 2021 року, постановлене суддею Єрмоленко В.Б. ( повний текст складено 22 листопада 2021 року),
по справі за позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в:
       01.12.2020 позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення на її користь заборгованості по аліментам в сумі 75 057,22 грн. на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що утворилася за виконавчим листом №3886 від 07.12.2006, виданим Харківським районним судом Харківської області, станом на час досягнення ним повнолітнього віку, а також неустойку (пеню) у розмірі 75 057,22 грн.
       В обґрунтування позову зазначає, що згідно рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01.11.2006 відповідач зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 20.09.2006. Станом на 01.04.2017 заборгованість по аліментам складає 75 057,22 грн. Незважаючи на це, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження закінчено після закінчення строку стягнення, тобто досягнення дитиною повноліття, що перешкоджає на теперішній час отримати заборгованість по аліментам незалежно від досягнення сином вісімнадцяти років.
       Позивач вказує, що, крім заборгованості по аліментам, із відповідача підлягає стягнення неустойка станом на 01.12.2020 за несвоєчасне виконання зобов`язання за період із березня 2011 по березень 2017 р.р., яка становить 1 556 168,65 грн. Заборгованість ОСОБА_1 по аліментам на 01.03.2011 складала 16 488,99 грн., тому розмір пені з урахуванням ст.196 СК України станом на 01.12.2020 дорівнює 75 057,22 грн.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 05.04.2021 провадження у справі закрито в частині вимог про стягнення заборгованості по аліментам, оскільки набрало законної сили рішення Московського районного суду м.Харкова з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав./а.с.37-38/
       Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 16.11.2021 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01 березня 2011 року по 26 березня 2017 року в розмірі 75 057,22 грн.
       Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.
       Рішення районного суду вмотивовано тим, що відповідач допустив прострочення зі сплати аліментів, що відповідно до ст.196 СК України є підставою для покладення на нього відповідальності зі сплати неустойки. При цьому суд погодився з наданим позивачкою розрахунком пені за період з березня 2011 по березень 2017 роки, але її сума не може перевищувати розмір заборгованості по аліментам.
       Відповідач ОСОБА_1 подав до Харківського апеляційного суду апеляційну скаргу на вказане рішення. Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення районного суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.
       Зазначає, що виконавчий лист, на який посилається позивачка, не перебуває на примусовому виконанні та заборгованість за вказаним виконавчим листом не доведена. При цьому посилається на рішення Московського районного суду м.Харкова від 27.11.2019 по справі №643/16561/18, яким ОСОБА_4 відмовлено у стягненні заборгованості по аліментам, тоді як вона при розрахунку пені використовувала старий розрахунок від 17.04.2017.
       Вважає, що наявність заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №2189448 не доведена, тому відсутні підстави для стягнення заявленої пені.
       Ухвалами Харківського апеляційного суду від 17.01.2022 відкрито апеляційне провадження та справу призначено справу до розгляду.
       Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
       Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду – Полтавському апеляційному суду.
       Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07.11.2022 справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
       Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд встановив такі обставини.
       Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ./а.с.8,9/
       Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01.11.2006 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 20.09.2006. На підставі вказаного рішення судом видано виконавчий лист №2-3886/2006 року./а.с.10/
       Виконавчий лист перебував на примусовому виконанні (ВП №21089448) та 12.04.2017 державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якого станом на 01.04.2017, тобто на час досягнення дитиною сторін повнолітнього віку, заборгованість по аліментам становить 75 057,22 грн./а.с.13-15/
       Постановою державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Харків ГТУЮ у Харківській області Гордійчук В.С. від 13.04.2017 у виконавчому провадженні ВП №21089448 вказаний виконавчий лист повернуто на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Зі змісту постанови вбачається, що у боржника відсутні джерела отримання доходів та майно, на яке можна звернути стягнення./а.с.57/
       Викладені обставини підстав повернення виконавчого листа підтверджені повідомленням Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харків від 06.08.2019 №56855 згідно даних АСВП. Виконавчий документ на виконанні у Міжрайонному ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області, не перебуває./а.с.59/
       Задовольняючи позов та стягуючи з відповідача на користь позивачки пеню за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що за наявності заборгованості по аліментам відповідач повинен нести відповідальність за прострочення шляхом сплати пені, розмір якої відповідно до положень ст.196 СК України не може бути більше 100% такої заборгованості.
       Апеляційний суд з такими висновками районного суду погоджується. Доводи апеляційної скарги правильність цих висновків не спростовують, зводяться до незгоди з рішенням суду та переоцінки доказів на свою користь. При цьому колегія суддів враховує таке.
       Відповідно до частини 3 статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.
       Згідно частини 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
       Відповідно до правової позиції Великої Палата Верховного Суду від 03.04.2019 по справі №333/6020/16-ц розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
       За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
       Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
       При здійсненні розрахунку пені по аліментам позивач правильно обчислив пеню за період з березня 2011 по березень 2017 р.р. (в межах позовних вимог). Загальна сума пені за визначений позивачем період становить 1 556 168,65 грн.
       Оскільки розмір пені перевищує розмір заборгованості по сплаті аліментів, тому відповідно до положень ст.196 СК України із відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі не більше 100% заборгованості, яка згідно розрахунку державного виконавця становила на день досягнення повноліття дитини сторін 75 057,22 грн.
       Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий лист про стягнення аліментів не перебуває на примусовому виконанні та заборгованість за вказаним виконавчим листом не доведена з посиланням на рішення Московського районного суду м.Харкова від 27.11.2019 по справі №643/16561/18, яким ОСОБА_4 відмовлено у стягненні заборгованості по аліментам, апеляційний суд визнає неспроможними та відхиляє з огляду на таке.
       По-перше, вказаним судовим рішенням відмовлено у позові ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення саме встановленої суми заборгованих аліментів у розмірі 75 057,22 грн. не з підстав недоведеності такої заборгованості, а з тих підстав, що така вимога не може бути самостійним предметом позову за наявності виконавчого листа про стягнення аліментів, а порядок стягнення заборгованості по аліментам провадиться в порядку ст.ст.194-195 СК України та ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».
По-друге, заперечення відповідачем суми заборгованості по аліментам не обґрунтовано будь-яким належним та допустимим доказом, тоді як відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач, як особа, яка прострочила виконання зобов`язання по сплаті аліментів, не довів протилежного, а тому суд першої інстанції правомірно стягнув із нього пеню за таке прострочення.
Інших доводів, які б спростовували чи вплинули на висновки районногосуду в оскаржуваному рішенні, відповідачем не наведено. Тому апеляційний суд апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення районного суду – без змін.
Керуючись ст.ст.367,368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 16 листопада 2021 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28.03.2023.

Головуючий суддя                                                                 Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                 Ю.В. Дряниця

                                                                               Л.М. Хіль