ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 686/10632/21
Провадження № 22-ц/4820/11/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,
       секретар        судового засідання        Чебан О.М.,
       з участю        представниці позивачки-відповідачки         ОСОБА_1 ,
               представниці відповідача-позивача         ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа – ОСОБА_5 , про поділ майна подружжя за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2022 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст первісних позовних вимог

У квітні 2021 року ОСОБА_3  звернулася до суду з уточненим у подальшому позовом до ОСОБА_4  про поділ майна подружжя.
ОСОБА_3 зазначила, що з 2 лютого 2013 року вона перебуває з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилося двоє дітей. З лютого 2021 року сторони проживають окремо та не підтримують подружні відносини, а на розгляді в суді знаходиться справа про розірвання шлюбу між ними.
За час шлюбу сторони набули:
мотоцикл «HONDA XR 150 LEKE-NZ», 2016 року випуску, VIN-код  НОМЕР_1 , реєстраційний номер  НОМЕР_2  (далі – мотоцикл «HONDA»);
автомобіль «FIAT CINQUECENTO», 2012 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 (далі – автомобіль «FIAT»);
автомобіль «CADILLAC CT6», 2016 року випуску, VIN-код НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 (далі – автомобіль «CADILLAC»);
автомобіль «DODGE CHARGER POLICE», 2019 року випуску, VIN-код НОМЕР_7 (далі – автомобіль «DODGE»).
Указане майно придбане нею та відповідачем за спільні кошти та належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, наразі між сторонами не досягнуто згоди щодо його поділу.
За таких обставин ОСОБА_3 просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину мотоцикла «HONDA», автомобіля «FIAT», автомобіля «CADILLAC», автомобіля «DODGE».

Короткий зміст зустрічних позовних вимог

У травні 2021 року ОСОБА_4  звернувся до суду з уточненим у подальшому зустрічним позовом до ОСОБА_3 , третя особа – ОСОБА_5 , про поділ майна подружжя.
ОСОБА_4  зазначив, що за час перебування у шлюбі він і ОСОБА_3 придбали:
квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 118,5 кв.м (далі – квартира);
нежитлове приміщення АДРЕСА_2 , загальною площею 16,9 кв.м (далі – нежитлове приміщення);
холодильник «LG»;
посудомийну машину «BOSCH»;
духову шафу «BOSCH»;
кухонну поверхню;
мікрохвильову піч «LG»;
кавоварку;
телевізор «Philips» (65 дюймів);
телевізор «Philips» (42 дюйма);
диван шкіряний;
два кондиціонери «SAMSUNG»;
пральну машину «LG»;
сушильну машину «SAMSUNG»;
осмос систему;
робот-пилосос «DEEBOT»;
робот-мийник вікон «ECOVACS WINBOT»;
робот-пилосос «SAMSUNG»;
пилосос «Philips»;
пилосос миючий «SAMSUNG»;
ноутбук «Apple MacBook Pro» Retina, 15-inch (256 Gb), Mid 2014, (4);
фотоапарат «Sony Alpha а6600»;
об`єктив «Sony SAL18250 DT 18» (250 mm);
об`єктив «Sony» (28 mm f/2.0).
Назване майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності, а тому за позивачем має бути визнано право на його половину. Оскільки між сторонами склався порядок користування транспортними засобами, то ОСОБА_3 слід виділити автомобіль «FIAT», а позивачу – автомобіль «CADILLAC».
За таких обставин ОСОБА_4 просив суд:
визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири, нежитлового приміщення та рухомого майна;
визнати за ним право приватної власності на автомобіль «CADILLAC»;
визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на автомобіль «FIAT».

Процесуальні дії суду першої інстанції

Ухвалою від 17 червня 2021 року суд прийняв зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом.

Короткий зміст судових рішень, ухвалених судом першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2022 року первісний і зустрічний позови задоволено частково.
Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наступне майно:
мотоцикл «HONDA» вартістю 2 100 доларів США, що еквівалентно 58 695 грн;
автомобіль «FIAT» вартістю 7 400 доларів США, що еквівалентно 206 830 грн;
автомобіль «CADILLAC» вартістю 38 999 доларів США, що еквівалентно 1 090 022 грн;
квартиру вартістю 2 778 944 грн;
нежитлове приміщення вартістю 105 719 грн;
посудомийну машину вартістю 10 000 грн;
телевізор «Philips» вартістю 26 000 грн;
диван шкіряний вартістю 35 000 грн;
пральну машину «LG» вартістю 12 000 грн;
пилосос миючий «SAMSUNG» вартістю 7 000 грн.
Визнано за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частини квартири та право власності на Ѕ частини нежитлового приміщення.
Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частини квартири та право власності на Ѕ частини нежитлового приміщення.
Залишено у власності ОСОБА_4 автомобіль «CADILLAC» вартістю 38 999 доларів США, що еквівалентно 1 090 022 грн.
Залишено у власності ОСОБА_3 мотоцикл «HONDA» вартістю 2 100 доларів США, що еквівалентно 58 695 грн, та автомобіль «FIAT» вартістю 7 400 доларів США, що еквівалентно 206 830 грн.
Виділено у власність ОСОБА_3 посудомийну машину вартістю 10 000 грн; телевізор «Philips» вартістю 26 000 грн; диван шкіряний вартістю 35 000 грн; пральну машину «LG» вартістю 12 000 грн; пилосос миючий «SAMSUNG» вартістю 7 000 грн.
Стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 367 247 грн вартості компенсації спільно нажитого майна.
Скасовано арешт, накладений Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 14 квітня 2021 року на мотоцикл «HONDA» вартістю 2 100 доларів США, що еквівалентно 58 695 грн, автомобіль «FIAT» вартістю 7 400 доларів США, що еквівалентно 206 830 грн, автомобіль «CADILLAC» вартістю 38 999 доларів США, що еквівалентно 1 090 022 грн.
Скасовано арешт, накладений Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 28 квітня 2021 року щодо заборони відчужувати автомобіль «DODGE», оформлений згідно митної декларації від 5 березня 2021 року.
В решті позовів відмовлено.
Суд керувався тим, що мотоцикл «HONDA», автомобіль «FIAT», автомобіль «CADILLAC», квартира, нежитлове приміщення, посудомийна машина, телевізор «Philips», диван шкіряний, пральна машина «LG», пилосос миючий «SAMSUNG» набуті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за час шлюбу, належать їм на праві спільної сумісної власності подружжя та підлягають поділу між сторонами в рівних частках. В порядку поділу майна ОСОБА_3 слід виділити мотоцикл «HONDA», автомобіль «FIAT», посудомийну машину, телевізор «Philips», диван шкіряний, пральну машину «LG», пилосос миючий «SAMSUNG», а ОСОБА_4 – автомобіль «CADILLAC». Водночас за кожним із сторін слід визнати право власності на Ѕ частину квартири та Ѕ частину нежитлового приміщення. Автомобіль «DODGE» належить ОСОБА_5 та не може бути предметом поділу. Сума майна, що підлягає поділу становить 4 330 201 грн, а частка кожного з подружжя складає 2 165 100 грн. Оскільки ОСОБА_3 виділено майна на суму 1 797 852 грн, то з ОСОБА_4 на її користь необхідно стягнути 367 247 грн компенсації вартості спільного майна.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, а в зустрічному позові відмовити, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що зазначені у первісному позові мотоцикл «HONDA», автомобіль «FIAT», автомобіль «CADILLAC» набуті сторонами за час шлюбу, внаслідок чого  ОСОБА_3 просила визнати за нею право власності на Ѕ частину цих транспортних засобів. У свою чергу, в зустрічному позові ОСОБА_4 просив визнати за ним право власності на Ѕ частину квартири, нежитлового приміщення та рухомого майна. Суд першої інстанції вийшов за межі заявлених сторонами вимог як за первісним, так і за зустрічним позовами, чим порушив норми процесуального права.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, указуючи на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Частинами 1, 2, 5 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.
Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції неправильно витлумачив норми ст. 71 Сімейного кодексу України (далі – СК України) та не дотримався положень ст.ст. 2, 13 ЦПК України.
У зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

З 2 лютого 2013 року ОСОБА_4 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі та мають двоє малолітніх дітей. З лютого 2021 року сторони проживають окремо та припинили подружні відносини.
За час шлюбу ОСОБА_4 і ОСОБА_3 придбали: мотоцикл «HONDA», автомобіль «FIAT», автомобіль «CADILLAC», квартиру, нежитлове приміщення, посудомийну машину «BOSCH», телевізор «Philips» (65 дюймів), диван шкіряний, пральну машину «LG», пилосос миючий «SAMSUNG».
У порядку забезпечення позову Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області ухвалами від 14 та 28 квітня 2021 року наклав арешт на мотоцикл «HONDA», автомобіль «FIAT», автомобіль «CADILLAC» і заборонив ОСОБА_5 відчужувати автомобіль «DODGE».

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
За змістом ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
В силу ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Аналогічні положення закріпленні у статтях 368 і 372 Цивільного кодексу України.
Згідно зі ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.
Диспозитивність є однією з основних засад цивільного судочинства (п. 5 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Із положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України слідує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За загальним правилом усе майно, яке набуте подружжям за час перебування у шлюбі, є його спільною сумісною власністю.
Подружжя має право на поділ спільного майна незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу такого майна частки сторін є рівними.
Спільне майно подружжя ділиться між ними в натурі. Поділ неподільної речі, яка відноситься до спільної сумісної власності подружжя, можливий у спосіб присудження цієї речі одному з подружжя та компенсації вартості частини речі іншому з подружжя.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 23 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
У пункті 22 цієї постанови Пленум Верховного Суду України вказав на те, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та статті 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди – виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Під дійсною вартістю речі (майна) розуміється грошова сума, за якою ця річ може бути продана у даному населеному пункті. Дійсна вартість речі може бути встановлена належними та допустимими доказами, зокрема висновком експерта.
Однією з основних засад цивільного судочинства є диспозитивність, яка закріплює можливість сторін вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд. Зокрема позивач самостійно визначає предмет і підстави пред`явленого позову, а також межі заявлених ним вимог.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Зібрані докази достовірно вказують на те, що мотоцикл «HONDA», автомобіль «FIAT», автомобіль «CADILLAC», квартира, нежитлове приміщення, посудомийна машина «BOSCH», телевізор «Philips» (65 дюймів), диван шкіряний, пральна машина «LG», пилосос миючий «SAMSUNG» набуті ОСОБА_4 і ОСОБА_3 за час шлюбу, належать їм на праві спільної сумісної власності подружжя та підлягають поділу між ними в рівних частках. Ці обставини визнані сторонами в суді.
Водночас у справі відсутні достатні та об`єктивні дані про набуття сторонами в шлюбі за спільні кошти: холодильника «LG», духової шафи «BOSCH», кухонної поверхні, мікрохвильової печі «LG», кавоварки, телевізора «Philips» (42 дюйма), двох кондиціонерів «SAMSUNG», сушильної машини «SAMSUNG», осмос системи, робота-пилососа «DEEBOT», робота-мийника вікон «ECOVACS WINBOT», робота-пилососа «SAMSUNG», пилососа «Philips», ноутбука «Apple MacBook Pro» Retina, 15-inch (256 Gb), Mid 2014, (4), фотоапарата «Sony Alpha а6600», об`єктива «Sony SAL18250 DT 18» (250 mm), об`єктива «Sony» (28 mm f/2.0). У зв`язку з цим названі речі домашнього вжитку не можуть бути віднесені до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, які підлягають поділу між  ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .
Згідно митної декларації №UA500130/2021/007373 від 5 березня 2021 року (т. 1 а.с. 33) автомобіль «DODGE» був ввезений із-за кордону ОСОБА_5 (батьком ОСОБА_4 ) і зареєстрований на його ім`я. У справі відсутні належні та допустимі докази про те, що вказаний автомобіль набутий сторонами за спільні кошти.
Подані ОСОБА_3 скріншоти зображення автомобіля «DODGE» і запасних частин до нього (т. 1 а.с. 36-43), банківські виписки (т. 1 а.с. 182-183, 200-201) достовірно не підтверджують факт понесення сторонами витрат на придбання цього автомобіля.
Суд першої інстанції правильно встановив обсяг спільно нажитого сторонами майна, яке підлягає поділу. При цьому суд обґрунтовано керувався тим, що автомобіль «DODGE» та частина речей домашнього вжитку не належить їм на праві спільної сумісної власності та не підлягають поділу.
Доводи апеляційної скарги не спростовують указаного висновку суду.
Натомість, ухвалюючи рішення про визнання майна спільною сумісною власністю сторін і поділ між ними в натурі мотоцикла «HONDA», посудомийної машини «BOSCH», телевізора «Philips» (65 дюймів), дивана шкіряного, пральної машини «LG», пилососа миючого «SAMSUNG», суд не дотримався принципу диспозитивності цивільного судочинства та вийшов за межі позовних вимог. Такі вимоги ні ОСОБА_3 у первісному позові, ні ОСОБА_4 у зустрічному позові не заявляли.
Крім того, матеріали справи не містять доказів щодо дійсної вартості автомобіля «FIAT» та автомобіля «CADILLAC», а в судовому засіданні сторони не визнали позов один одного та не погодили дійсну вартість транспортних засобів.
Тому визначений судом спосіб поділу автомобілів «FIAT» і «CADILLAC», згідно якого ОСОБА_4 передано у власність більш дорогий автомобіль «CADILLAC», а ОСОБА_3 передано у власність менш дорогий автомобіль «FIAT» і присуджено грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно, не є об`єктивним і правильним.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

Всупереч вимог процесуального закону суд першої інстанції не дотримався принципу диспозитивності цивільного судочинства та вийшов за межі заявлених сторонами позовних вимог, а при вирішенні спору по суті – застосував неналежний спосіб поділу майна подружжя, у зв`язку з чим ухвалене ним рішення не може залишатися в силі.
В порядку поділу майна слід визнати ідеальні частки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у спільно набутому майні за час шлюбу та залишити це майно у їх спільній частковій власності.
Згідно з ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, оскільки має місце неправильне застосування норм матеріального права.

Щодо судового збору

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (далі – Закон №3674-VI).
За змістом пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Первісний позов ОСОБА_3 задоволено в частині визнання права власності на Ѕ частки мотоцикла «HONDA», автомобіля «FIAT», автомобіля «CADILLAC» загальною вартістю 672 208 грн 27 коп., а тому з ОСОБА_4 на її користь слід присудити 6 722 грн 09 коп. судового збору за подання цього позову (672208,27?1%).
Зустрічний позов  ОСОБА_4 заявлено з ціною 4 308 154 грн і задоволено на суму 2 974 654 грн, тобто на 69% (2974654?100:4308154), у зв`язку з чим ОСОБА_3 повинна відшкодувати  ОСОБА_4 7 831 грн 50 коп. судового збору за подання цього позову (11350?69%).
З урахуванням розміру задоволених позовних вимог із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 15 360 грн 89 коп. судового збору за подання апеляційної скарги (((6722,09+(11350-7831,50))?150%).
Враховуючи вимоги ч. 10 ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від сплати ОСОБА_4 судового збору за подання зустрічного позову та присудити з останнього на користь  ОСОБА_3 судовий збір за подання первісного позову та апеляційної скарги у розмірі 14 251 грн 48 коп. (15360,89+6722,09-7831,50).

Керуючись ст.ст. 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Первісний позов ОСОБА_3 задовольнити частково.
Визнати право власності ОСОБА_3 на Ѕ частки:
-мотоцикла «HONDA XR 150 LEKE-NZ», 2016 року випуску, VIN-код  НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
-автомобіля «FIAT CINQUECENTO», 2012 року випуску, VIN-код НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ;
-автомобіля «CADILLAC CT6», 2016 року випуску, VIN-код НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 .
Іншу Ѕ частки названих транспортних засобів залишити у власності ОСОБА_4 .
Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Визнати право власності ОСОБА_4 на Ѕ частки:
-квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 118,5 квадратних метра, житловою площею 49,2 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 955017168101);
-нежитлового приміщення №16, по АДРЕСА_3 , загальною площею 16,9 квадратних метра (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 956700468101);
-посудомийної машини «BOSCH»;
-телевізора «Philips» (65 дюймів);
-дивана шкіряного;
-пральної машини «LG»;
-пилососа миючого «SAMSUNG».
Іншу Ѕ частки названих приміщень і речей домашнього вжитку залишити ОСОБА_3 .
В решті позовів відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 (місце проживання – АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_3 (місце проживання – АДРЕСА_5 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_9 ) 14 251 гривню 48 копійок судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 січня 2023 року.

Судді:        О.І. Ярмолюк

       Л.М. Грох

       Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Продан Б.Г.
Доповідач – Ярмолюк О.І.                                                        Категорія 48