Справа № 344/12955/22 
Провадження № 33/4808/237/23 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2023 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що 19 вересня 2022 року о 18 год. 29 хв. в м. Івано-Франківську, по вул. Надрічна, 48, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що постанову суду першої інстанції виніс без всебічного і повного дослідження всіх обставин справи, зокрема наявних у матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських та письмових доказів, у їх сукупності.
Зазначає, що з матеріалів справи неможливо встановити чи доставляли його на огляд 19.09.2022 року до КПН ПНЦ ІФ ОР чи ні, та чи відмовлявся він там від проходження огляду.
Вважає суперечності між протоколом, постановою, відеозаписами з нагрудних камер, поясненнями свідків, направленням водія на огляд, із нагрудних камер свідчать про те, що інспекторами не забезпечено дотримання вимог п. 7 порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду. Оскільки відповідно до законодавства всі сумніви у доведеності вини особи слід тлумачити на її користь, тому відсутні правові підстави вважати вину доведеною. 
Також зазначає, що існують правові підстави для повторного повернення матеріалів справи для належного їх оформлення, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить ні відомостей про його вручення, ні про відмову від отримання протоколу, що є підставою для повернення матеріалів справи для належного оформлення. У зв`язку із цим постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28.09.2022 року матеріали даної справи вже поверталися для належного оформлення. Однак, їх було доповнено лише рапортом інспектора, який вказаних недолік не виправив. 

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його адвокат Якубовський О.О. в судове засідання апеляційного суду не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавали, не поступало і заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.
При цьому, враховую, що ОСОБА_1 достеменно відомо про перебування справи в Івано-Франківському апеляційному суді, оскільки він подавав апеляційну скаргу.
Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Якубовського О.О.

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі чи отримані вони з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 30 листопада 2022 року серії ААБ № 289716 (а.с. 1) 19 вересня 2022 року о 18 год. 29 хв. в м. Івано-Франківськ, по вул. Надрічна 48 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків, Цим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – інспектором взводу №2 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Цимбалістим Є.В. з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП підписаний ним, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.
Підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, відповідних Інструкцій, не здобуто. 
Виклад обставин в протоколі цілком відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395. 
В протоколі зазначені дії водія щодо ухилення від огляду, а саме, що він відмовився. 
Апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що матеріали справи не доказів вручення протоколу, що є порушенням законодавства.
За змістом ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.
В той час, аналіз змісту протоколу про адміністративні правопорушення та відеозаписів дає підстави для висновку, що ОСОБА_1 відмовився отримати його копію під розписку. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 знав про складення протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно нього, він був ознайомлений з його змістом поліцейським, в суді першої інстанції не вживав жодних заходів, які б вказували на те, що він бажає ознайомився з матеріалами справи, йому був відомий зміст висунутого обвинувачення посилання апелянт в апеляційній скарзі про те, що матеріали справи не мають доказів вручення протоколу, що є порушенням законодавства не є слушним. 
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ПНЦ ІФ ОР (а.с. 4) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки наркотичного сп`яніння – звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
В рапорті від 09.10.2022 року (а.с. 11) інспектор взводу №2 роти №2 БУПП в Івано-Франківській області лейтенант поліції Цимбалістий Є.В., доповідає начальнику про те, що 19.09.2022 року у м. Івано-Франківськ, по вул. Надрічній 48 було зупинено автомобіль марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 . Під час спілкування з водіємОСОБА_1  було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. Водію було запропоновано у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що він відмовився у присутності двох свідків. В ході ознайомлення зі змістом протоколу та часом і місцем розгляду справи ОСОБА_1 від будь-яких підписів про ознайомлення відмовився.
Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами. Тому твердження апелянта про те, що рапорт поліцейського не може слугувати доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є слушним.
На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 9), безсторонньо зафіксовані деякі обставини події: процес зупинки транспортного засобу марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 ; спілкування поліцейських з ОСОБА_1 та перевірку документів; як працівник поліції оголошує порушення правил митного законодавства та роз`яснює права та обов`язки ОСОБА_1 ; зафіксовано пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння та категоричну відмову ОСОБА_1 від такого, роз`яснення наслідків відмови від проходження огляду; також зафіксовано процес залучення свідків та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі у присутності свідків та складання процесуальних документів.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. 
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доводи сторони захисту відносно відеозаписів події правопорушення є непереконливими.
При цьому відеофіксація як доказ має значення у справі лише у тому разі, коли підтверджує чи навпаки спростовує, вчинення особою адміністративного правопорушення, а не фіксацію будь-яких інших подій, що не мають відношення для встановлення складу конкретного правопорушення, або обставин, що не підлягають з`ясуванню і установленню судом при розгляді справи.
Крім того, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та відповідно до положень статей 251, 252 КУпАП, є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність.
Відповідно до вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння знайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно із пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними у п. 4 розділу І цієї ж Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Твердження сторони захисту про те, що у направленні на огляд ОСОБА_1 зазначено, що його було доставлено о 19 год. 10 хв. інспектором Цимбалістим Є.В. на огляд, однак графа «результат огляду» не заповнена, записів про відмову ОСОБА_1 від огляду вказане направлення не містить, а тому неможливо встановити чи доставлявся ОСОБА_1 на огляд до КНП ПНЦ ІФ ОР чи ні, та чи відмовлявся він там від проходження огляду не є слушним, оскільки наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозапис, підтверджують, що водій ОСОБА_1 , у якого поліцейським виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, на пропозицію поліцейського категорично відмовився проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі, а тому не доставлявся у медичний заклад для проходження відповідного огляду.
ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а тому є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважаю, що в даному випадку поліцейськими дотримано приписи Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП.
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Поліцейські, з огляду на виявлення передбачених п. 4 Розділу І Інструкції ознак наркотичного сп`яніння у водія ОСОБА_1 , мали підстави пропонувати йому пройти огляд.
Щодо виявлених ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , необхідно зазначити, що поліцейський фактично виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу у залежності від власного їх розуміння. Наявність ознак наркотичного сп`яніння самі по собі не означають, що особа перебуває в стані наркотичного сп`яніння.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
В апеляційній скарзі не наведено переконливих доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не було допущено порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху.
Посилання апелянта на те, що він спочатку висловлював незгоду, а потім погодився пройти огляд, але працівники поліції йому відмовили бо вже складають протокол є слушним, але не є підставою для скасування судового рішення.
Змістом відеозаписів доведено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд у встановленому законом порядку, такі дії ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу. 
Те, що ОСОБА_1 в подальшому, під час безпосереднього оформлення протоколу вказав, що бажає пройти огляд, не спростовує фактичних даних щодо відмови його як водія транспортного засобу пройти в установленому порядку огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння на вимогу поліцейського, оскільки склад адміністративного правопорушення є закінченим з моменту відмови водія від проходження огляду.
Таким чином доходжу висновку, що суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки поза розумним сумнівом доведено факт його як особи, яка керувала транспортним засобом, відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, що є порушенням п. 2.5.Правил дорожнього руху.
Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а доводи апеляційної скарги зводяться фактично до повторного перегляду встановлених судом першої інстанції обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на наведене, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 01 березня 2023 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        В.В. Повзло