КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
31 січня 2023 року
 
м. Київ
 
справа №363/4078/20
 
провадження №22-ц/824/1834/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)
суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф. 
за участю секретаря судового засідання - Шевчук А.В.
 
учасники справи:
 
позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 
 
на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року у складі судді  Чіркова Г.Є. 
 
у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором №0025/04/2018 від                  12 квітня 2019 року у розмірі 626 330 грн, яка складалась з: 524 150 грн основного боргу,  102 180 грн пені за прострочення виконання умов договору та понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 6 263,31 грн. 
Свої вимоги мотивував тим, що 12 квітня 2019 року між ним та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу №0025/04/2018, відповідно до якого позивач у порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язався передати у власність відповідача меблі, найменування та номенклатура яких визначається п. 1.2 Договору. 20 липня 2020 року позивач передав у власність відповідача та встановив у будинку за адресою: АДРЕСА_1 меблі, обумовлені договором, окрім каркасів під картини загальною вартістю 20 445 грн, однак відповідач з незрозумілих причин відмовився підписати акт приймання-передачі меблів, а також не здійснив остаточну оплату їх вартості, яка склала 524 150 грн. 
Посилаючись на те, що відповідач, як сторона договору, порушив обов`язки щодо своєчасної оплати вартості меблів, просив стягнути з останнього несплачену суму вартості меблів 524 150 грн та передбачену договором пеню за порушення строків виконання зобов`язань, що складає 102 180 грн за 39 днів прострочення виконання зобов`язання.
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року позовну заяву задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 заборгованість за договором №0025/04/2018 від 12 квітня 2019 року у розмірі 524 150 грн, а також судовий збір у розмірі 5241,50 грн, а всього 529 391,50 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з указаним рішенням, 06 грудня 2022 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Уважає, що місцевим судом було порушено норми матеріального та процесуального права, не встановлено всіх фактичних обставин справи та не взято до уваги докази.
На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що між сторонами укладено змішаний договір купівлі-продажу та підряду, застосувавши до даних правовідносин положення закону, які регулюють підряд. 
Вважає, що між сторонами було укладено саме договір купівлі-продажу і суд мав застосувати до даних правовідносин не ст. 853 ЦК України, а ст. 688 ЦК України.
Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно послався як на доказ на акт приймання-передачі товару від 20 липня 2020 року, претензію від 21 липня 2020 року та на покази свідків, оскільки ані про акт приймання-передачі, ані про претензію відповідачу відомо не було, доказів того, що свідки у справі перебували у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 та володіють інформацією щодо обставин прийняття замовлення матеріали справи не містять.
Наголошує на тому, що судом першої інстанції була проігнорована як доказ надана стороною відповідача переписка у месенджері «Viber» від 04 вересня 2020 року, 08 вересня -
10 вересня 2020 року між позивачем та відповідачем, яка свідчить про те, що договір від              12 квітня 2019 року станом на вересень 2020 року виконаний не був. 
Звертає увагу суду, що меблі до сьогоднішнього дня, згідно умов договору від                   12 квітня 2019 року, позивачем не поставлені, акт прийому-передачі меблів не складений та, як наслідок, у відповідача відсутній обов`язок щодо прийняття дефектних і частково поставлених меблів та оплати повної ціни договору.
03 січня 2023 року апеляційним судом отримано відзив на апеляційну скаргу від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
Зокрема, зазначає, що представником відповідача не наведено жодних аргументів, які б спростували той факт, що свідки дійсно приймали участь у виготовленні та встановленні меблів, які зазначені у договорі купівлі-продажу, а також те, що після виконаної роботи відповідач ОСОБА_2 без будь-яких зауважень відмовився прийняти роботи. 
Доказів, які б підтверджували надання свідками неправдивих показів, представником відповідача не наведено. Також не надано стороною відповідача будь-яких доказів на підтвердження того факту, що акт приймання-передачі товару від 20 липня 2020 року та претензія від 21 липня 2020 року не складалися саме 20 липня 2020 року. 
Вказує, що незважаючи на те, що договір між позивачем та відповідачем містить назву купівлі-продажу, відносини, які склалися через фактичне виконання умов даного договору, мають ознаки договору підряду, оскільки вказаний договір передбачає не просто поставку готової конкретної одиниці меблі, а передбачає виконання певних технологічних операцій із матеріалу підрядника, які спрямовані на досягнення певного результату у вигляді елементів інтер`єру, оздобленні стін, стелі тощо.
Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.
Зокрема, пояснив, що укладений у письмовій формі договір купівлі-продажу меблів передбачав також усну домовленість між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про установку цих меблів.
Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за договором №0025/04/2018 від 12 квітня 2019 року у розмірі 524 150 грн, а тому в іншій частині апеляційним судом не перевіряється.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між сторонами 12 квітня 2019 року договір №0025/04/2018 є змішаним, який містить елементи договору купівлі-продажу та договору підряду.
ОСОБА_2 виконану позивачем роботу не прийняв та від оплати залишку її вартості у розмірі 524 150 грн безпідставно відмовився.
Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом установлено, що 12 квітня 2019 року ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та ОСОБА_2 (замовник) уклали договір №0025/04/2018, згідно п. 1 якого виконавець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язується передати у власність замовнику меблі, найменування та номенклатура якого визначається в п.1.2. договору (надалі - «меблі»), а замовник зобов`язується прийняти меблі та оплатити їх у порядку та на умовах, визначених цим договором.
Опис меблів визначено п. 1.2 договору, зокрема: Кабінет, робоча зона: МДФ Niemann білий 19мм, фарбований МДФ 10 мм, стіл металевий, 3д панель, підсвітка, стінові панелі та потолочна конструкція з ДСП Egger, каркас під картини. Кухня та гостинна зона: МДФ фарбовані фасади, кварцева стільниця та фартух, servo drive механізми, корпус Egger під фасади, петлі з доводкою та з системою tip-on, магнітна полоса, лоток, сушка, мусорне відро, підсвітка, 3д панелі, барна частина з натурального дуба; обшивка каміну та металевий каркас кварц; стінові панелі МДФ шпонований; потолочна конструкція з мдф панелей, шпон; сходи, загартовані скляні перила; шафа-купе напроти сходів; 3д декоративні панелі с підсвіткою. Коридор прохожої: дзеркало; тумба під взуття; шафа; вішалка з фарбованої фанери. Душова (1й пов.): пенал біля душової водостійкий, дзеркало з підсвіткою. Спальня хазяйська: дзеркальні та скляні фарбовані панелі; консоль під ТВ, манікюрна зона з підсвіткою та висувними шухлядами; стінові панелі МДФ шпонований, прикроватні тумбочки; конструкція з металевим профілем та підсвіткою; каркас під картини. Спальня гостьова: стінові панелі ДСП Egger з підсвіткою, консоль під ТВ, прикроватна консоль; стінові панелі Niemann; гардеробна частина з фасадами, конструкція під пральні машини. Дитяча: учбова зона з консоллю та підсвіткою; прикроватна тумба з фасадами МДФ фарба, стінові панелі з підсвіткою; шафа з підсвіткою, фасаді МДФ фарбовані. Гостина: конструкція під ТВ матова з підсвіткою та консоллю з висувними шухлядами; каркас під картини; стінова конструкція з МДФ панелями Niemann глянець. Гардеробна: гардеробна зона з підсвіткою та висувними шухлядами. Коридор 2й поверх: стінові панелі; 3д МДФ панель з під світкою. Санвузол 2й поверх 1й: тумба-консоль під умивальником з висувними шухлядами; дзеркало з підсвіткою; пенал над унітазом. Санвузол 2й поверх 2й: тумба-консоль під умивальник; дзеркало з підсвіткою; пенал над унітазом. Туалет вуличний: дзеркало; тумба під умивальник дубова. Мангальна зона: модуля дубові.
Відповідно до п. 2 договору виконавець зобов`язується передати меблі належної якості замовнику у строк, визначений п. 4 договору. Замовник зобов`язується прийняти меблі та сплатити передбачену цим договору вартість в порядку та розмірі, визначеному п. 3 договору.
Пунктом 3 договору передбачено, що загальна вартість меблів становить: 63 500 доларів США без ПДВ. Замовник зобов`язується в день підписання договору або протягом 3 (трьох) банківських днів здійснити попередню оплату меблів у розмірі 50 800 доларів США без ПДВ.
Повна оплата (за вирахуванням попередньої оплати та оплати при доставці) здійснюється після належної передачі меблів замовнику в момент підписання сторонами акту прийому-передачі меблів.
Як передбачено п. 4 договору передача меблів здійснюється протягом 90 робочих днів після внесення замовником попередньої оплати. Передача меблів здійснюється за адресою, вказаною замовником. Прийом-передача меблів оформлюється Актом прийому-передачі меблів, який підписуються сторонами чи їх уповноваженими представниками. При виявленні дефекту меблів при передачі з вини виконавця, останній зобов`язується на протязі десяти робочих днів усунути дефекти, а замовник зобов`язується надати виконавцю можливість виконати роботи по усуненню виявлених дефектів.
За змістом пунктів 5.1, 5.2 виконавець надає гарантію на меблі 5 років при умові дотримання правил експлуатації. У випадку поломки чи неналежного функціонування меблі з вини виконавця на протязі гарантійного строку, виконавець зобов`язується виконати ремонт чи заміну частин товару, які вийшли з ладу, за власний рахунок.
Пунктом 7.1 договору передбачено, що за порушення строків виконання зобов`язань, передбачених п.п. 3.2, 3.3, 4.1 договору, винна сторона зобов`язана сплатити іншій стороні пеню за кожен день прострочення виконання зобов`язань в розмірі 0.5% від суми простроченого платежу чи вартості меблів, передача якого прострочена.
Як убачається з прибуткового касового ордеру №001 від 12 квітня 2019 року, ОСОБА_2 сплатив на користь ФОП ОСОБА_1 передплату за меблі по договору №0025/04/2018 від 12 квітня 2019 року у розмірі 1 159 109 грн.
20 липня 2020 року ФОП ОСОБА_1 склав Акт приймання-передачі товару, згідно якого станом на 20 липня 2020 року в повній мірі виконав умови договору №0025/04/2018, а саме передав ОСОБА_2 та встановив за адресою: АДРЕСА_1 , наступні меблі: Кабінет, робоча зона: МДФ Niemann білий 19мм, фарбований МДФ 10 мм, стіл металевий, 3д панель, підсвітка, стінові панелі та потолочна конструкція з ДСП Egger, каркас під картини. Кухня та гостинна зона: МДФ фарбовані фасади, кварцева стільниця та фартух, servo drive механізми, корпус Egger під фасади, петлі з доводкою та з системою tip-on, магнітна полоса, лоток, сушка, мусорне відро, підсвітка, 3д панелі, барна частина з натурального дуба; обшивка каміну та металевий каркас кварц; стінові панелі МДФ шпонований; потолочна конструкція з мдф панелей, шпон; сходи, загартовані скляні перила; шафа-купе напроти сходів; 3д декоративні панелі с підсвіткою. Коридор прохожої: дзеркало; тумба під взуття; шафа; вішалка з фарбованої фанери. Душова (1й пов.): пенал біля душової водостійкий, дзеркало з підсвіткою. Спальня хазяйська: дзеркальні та скляні фарбовані панелі; консоль під ТВ, манікюрна зона з підсвіткою та висувними шухлядами; стінові панелі МДФ шпонований, прикроватні тумбочки; конструкція з металевим профілем та підсвіткою; каркас під картини. Спальня гостьова: стінові панелі ДСП Egger з підсвіткою, консоль під ТВ, прикроватна консоль; стінові панелі Niemann; гардеробна частина з фасадами, конструкція під пральні машини. Дитяча: учбова зона з консоллю та підсвіткою; прикроватна тумба з фасадами МДФ фарба, стінові панелі з підсвіткою; шафа з підсвіткою, фасаді МДФ фарбовані. Гостина: конструкція під ТВ матова з підсвіткою та консоллю з висувними шухлядами; каркас під картини; стінова конструкція з МДФ панелями Niemann глянець. Гардеробна: гардеробна зона з підсвіткою та висувними шухлядами. Коридор 2й поверх: стінові панелі; 3д МДФ панель з під світкою. Санвузол 2й поверх 1й: тумба-консоль під умивальником з висувними шухлядами; дзеркало з підсвіткою; пенал над унітазом. Санвузол 2й поверх 2й: тумба-консоль під умивальник; дзеркало з підсвіткою; пенал над унітазом. Туалет вуличний: дзеркало; тумба під умивальник дубова.
Згідно п. 3 вказаного Акту загальна вартість виконаних робіт складає: 1 703 705 грн. Замовником здійснено на користь виконавця попередню оплату у розмірі 1 159 109 грн. Таким чином: 1 703 705 - 1 159 109 = 544 596 грн - 20 445 грн (вартість каркасів під картини) = 524 150 грн.
ОСОБА_2 відмовився від підписання Акту приймання-передачі товару в присутності свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про що зазначено у вказаному акті.
21 липня 2020 року позивач склав претензію, в якій просив відповідача у строк до               20 серпня 2020 року погасити заборгованість за договором на загальну суму 524 150 грн.
07 жовтня 2021 року відповідач ОСОБА_2 направив на адресу позивача вимогу про усунення дефектів поставлених меблів, згідно якої камін конструктивно зроблений неправильно, відкрити дверцята каміна і обслужити його неможливо у зв`язку з тим, що заважає камінь навколо каміну. Також наявний дефект в кутку каменю каміна. Стіл обідній склеєний з двох частин, посередині столу чітко видно місце розрізу, мають місце тріщини в полотні. Барна стійка також склеєна з двох частин, у зв`язку з чим також наявні грі шини в полотні. На кухні камінь покладений так, що постійно в нижню секцію затікає вода і залишаються жовті розводи. Від потрапляння води розбухає МДФ (деревоволокниста плита середньої щільності). Стельові панелі закріплені таким чином, що візуально видно дефект кріплення, у зв`язку з чим вони мають не естетичний вигляд. Стінні панелі « Німан » встановленні не вірно, у зв`язку з чим мають виражені дефекти. Стінні панелі « Еггер » з підсвічуванням під телевізор, консоль встановленні не вірно, у зв`язку з чим мають виражені дефекти. Тумба консоль під умивальник, панель глянцева МДФ мають виражені дефекти. В межах виконання ФОП ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором від 12 квітня 2019 року №0025/04/2018 взагалі не передано наступні меблі: дзеркало, блоки алюмінієві під картини, дзеркало, фасади дубові, модулі водостійкі на терасу.
Судом першої інстанції було заслухано свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які повідомили, що з квітня 2019 року за усною пропозицією позивача почали працювати в будинку відповідача, де встановлювали меблі. Вони привозили матеріали, дошки, фасади, багато електрики, встановлювали вбудовані меблі по всьому будинку. Власник будинку кожен день приїжджав та перевіряв роботу, іноді вказував на недоліки, які вони вчасно усували. Роботи по монтажу меблів вони закінчили у червні 2020 року, а в липні 2020 року закінчили усувати недоліки, на які їм вказав відповідач. По закінченню робіт вони зібралися в будинку, де ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_2 підписати акт приймання-передачі робіт, який відповідач підписувати відмовився з невідомих їм причин. Кошти за виконану роботу вони так і не отримали.
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно частини першої статті 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
За змістом статей 598, 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Як передбачено статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.
Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.
За змістом частини першої статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Згідно частини першої статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Положеннями частини першої статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.
Частиною першою статті 673 ЦК України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
Згідно частин першої, другої, четвертої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.
Відповідно до частини першої статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Згідно частин першої, другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Як передбачено статтею 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.
Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.
Згідно статті 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.
Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.
Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.
Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.
Вимогами статті 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов`язаний негайно повідомити про це підрядника.
Як передбачено статтею 858 ЦК України якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: 1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; 2) пропорційного зменшення ціни роботи;                      3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.
Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов`язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.
Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.
Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (частина 2 статті 628 Цивільного кодексу України).
Робота та результат тісно пов`язані між собою, досягнення результату неможливо без виконання роботи. В той же час сама по собі робота не є метою замовника, задля досягнення якої він вступає в договірні відносини з підрядником. Безпосередньо його інтерес пов`язаний з конкретним матеріальним результатом.
Дослідивши у сукупності умови договору №0025/04/2018 від 12 квітня 2019 року, заслухавши пояснення учасників справи, зокрема сторони відповідача, який повідомив, що договір купівлі-продажу меблів передбачав також і надання ФОП ОСОБА_1 послуг з їх установки, що було додатково усно погоджено між позивачем та відповідачем, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що за своєю суттю укладений між сторонами по справі договір є змішаним, оскільки в ньому містяться елементи різних договорів, а саме договору купівлі-продажу та підряду. Як слідує зі змісту укладеного між сторонами договору, в якому сторонами визначено: «замовник» та «виконавець», вбачається, що договір передбачає не лише поставку готової конкретної продукції, а передбачає виконання певних технологічних операцій із матеріалу підрядника, які спрямовані на досягнення певного результату у вигляді меблів та окремих елементів інтер`єру.
Доводи апелянта, що між сторонами було укладено саме договір купівлі-продажу і суд мав застосувати до даних правовідносин не статті 853 ЦК України, а статті 688 ЦК України не заслуговують на увагу суду, оскільки спростовуються встановленими судом обставинами та зводяться до власного тлумачення норм матеріального права, а також поясненнями самого представника відповідача, наданими в судовому засіданні.
Відповідно до змісту статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З матеріалів справи вбачається та це встановлено судом першої інстанції, позивач передав відповідачу обумовлені договором меблі за виключенням каркасів під картини, що підтверджується актом приймання-передачі товару від 20 липня 2020 року. 
Від підписання вказаного акту відповідач відмовився, що засвідчено підписами    ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з яких ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , в якості свідків, підтвердили це в судовому засіданні під час розгляду справи судом першої інстанції.
Посилання представника відповідача на те, що акт приймання-передачі товару від                20 липня 2020 року, претензія від 21 липня 2020 року та покази свідків є неналежними доказами у справі, оскільки ані про акт приймання-передачі, ані про претензію відповідачу відомо не було, а у справі відсутні докази того, що свідки володіють інформацією щодо обставин замовлення, є неспроможними та спростовуються матеріалами справи з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої-другої статті 69 ЦПК України свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.
Свідок зобов`язаний з`явитися до суду за його викликом у визначений час і дати правдиві показання про відомі йому обставини.
За змістом частин третьої, п`ятої статті 230 ЦПК України перед допитом свідка головуючий встановлює його особу, вік, рід занять, місце проживання і стосунки зі сторонами та іншими учасниками справи, роз`яснює його права і з`ясовує, чи не відмовляється свідок із встановлених законом підстав від давання показань.
Якщо перешкод для допиту свідка не встановлено, головуючий під розписку попереджає свідка про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань та приводить його до присяги: «Я, (ім`я, по батькові, прізвище), присягаю говорити правду, нічого не приховуючи і не спотворюючи».
Отже, акт приймання-передачі товару від 20 липня 2020 року є належним доказом у справі, викладені в ньому обставини додатково підтверджені свідками, які були заслухані судом першої інстанції та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань.
Заперечуючи проти наданих позивачем акту приймання-передачі товару від 20 липня 2020 року та претензії від 21 липня 2020 року, сторона відповідача не надала жодних доказів на спростування викладених у вказаних документах обставин. 
Також безпідставними є аргументи представника відповідача щодо відсутності у справі доказів перебування свідків у трудових відносинах з ФОП ОСОБА_1 , оскільки відповідно до змісту частин першої-другої статті 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, позивач мав можливість залучати до виконання робіт третіх осіб (субпідрядників), проте залишався відповідальним перед відповідачем за виконання умов укладеного договору.
За таких обставин, відповідач по закінченню встановлення меблів згідно вимог статті 853 ЦК України був зобов`язаний прийняти роботу та в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них позивачеві та вимагати від останнього безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк, пропорційного зменшення ціни роботи або відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором, що передбачено вимогами статті 858 ЦК України.
Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, таким правом                 ОСОБА_2 не скористався, виконану позивачем роботу не прийняв та від оплати залишку її вартості у розмірі 524 150 грн безпідставно відмовився.
Зважаючи на викладене, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності порушеного права позивача та підстав для задоволення позовних вимог шляхом примусового виконання грошового зобов`язання та стягнення з відповідача на його користь заборгованості за договором №0025/04/2018 від 12 квітня 2019 року у розмірі                  524 150 грн.
Посилання сторони відповідача на повідомлення ФОП ОСОБА_1 про неприховані та негарантійні дефекти поставлених меблів шляхом надсилання йому 07 жовтня 2021 року вимоги про усунення недоліків, тобто через рік після фактичного завершення робіт з їх монтажу, є безпідставними та необґрунтованими. 
Судом першої інстанції правильно не взято до уваги переписку сторін в месенджері «Viber», оскільки така переписка є вибірковою, незмістовною, обставин виконання зобов`язань за договором, прийняття робіт, виявлення їх недоліків та спосіб їх усунення підтверджувати не може і ці обставини достатньо не визначає. Окрім того, матеріалами справи достеменно не підтверджено, що вказана переписка велась саме між позивачем та відповідачем та саме з приводу виконання договору №0025/04/2018 від 12 квітня 2019 року.
Таким чином, доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи. Інші доводи апеляційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, встановлених на їх підставі обставин справи, а також власного тлумачення норм чинного законодавства.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині залишити без змін. 
Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3  - залишити без задоволення.
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 07 листопада 2022 року в оскарженій частині - залишити без зміни.  
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено «31» січня 2023 року.

 
Головуючий                                                                             В.А. Кравець

Судді                                                                                         О.В. Желепа

                                                                                                   О.Ф. Мазурик