УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/3291/22 Головуючий у 1-й інст. Єригіна І.М. 
Категорія 44 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого- судді Трояновської Г.С .
суддів: Павицької Т.М., Коломієць О.С.
з участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу № 295/3291/22 за заявою ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 вересня 2022 року у справі № 295/3291/22
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 12 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Єригіної І.М. в м. Житомирі,-

в с т а н о в и в :

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання заочного рішення Богунського районного суду м Житомира від 20.09.2022, а саме з вимогою стягнення з депозитного рахунку Богунського районного суду м. Житомира на свою користь 47 935,85 гривень судових витрат, пов`язаних із проведенням сплати за оформлення спадкових справ та витрат за оплату житлово-комунальних послуг. 
В обгрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних коштів, пов`язаних з оформленням спадщини. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.09.2022 стягнуто з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти в розмірі 35 559,46 гривень, сплачені за оформлення спадкових справ та 12 376,39 гривень витрат за оплату житлово-комунальних послуг. Вказує, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України дипломатичні відносини з країною агресором припинені, закрита система SWIFT, банки Російської Федерації заблоковані. Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у прийнятті виконавчого документа відмовляє. Також ОСОБА_1 зауважує, що виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20.09.2022 є неможливим. Зазначає, що раніше він вніс кошти на депозитний рахунок суду в розмірі 114 896,99 грн для виплати ОСОБА_2 , яка є його сестрою, у справі про припинення її права власності на частину квартири та земельної ділянки, а тому вважає, що стягнути свої грошові кошти він може із вказаного депозитного рахунку.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 12 грудня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 12 грудня 2022 року скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про припинення частки у спільному майні, визнання права власності на 1/3 частку квартири та 1/3 земельних ділянок. Грошову суму, необхідну для виплати відповідачці ОСОБА_2 вартості її частки у спірній квартирі та земельні ділянки з урахуванням понесених витрат позивач вніс на депозитний рахунок суду у розмірі 114 896,99 гривень. Заочним рішенням Богунського районного суду м Житомира від 20.09.2022 стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 35 559,46 гривень, сплачені за оформлення спадкових справ та 12 376,39 гривень витрат за оплату житлово-комунальних послуг. ОСОБА_1 подав до суду заяву про зміну способу і порядку виконання заочного рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20.09.2022. Ухвалою Богунського районного суду від 12.12.2022 у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено. Вказує, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, дипломатичні відносини з країною агресором припинені, система SWIFT закрита, а тому Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відмовляє у прийняття виконавчого документа. Зазначає, що заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20.09.2022 виконати неможливо.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20.09.2022, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зокрема, стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 35 559,46 грн., сплачені за оформлення спадкових прав, та 12 376,39 грн. витрат за оплату житлово-комунальних послуг.
З листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 04.11.2022 року вбачається, що відповідно до п. 4.1 Розділу IV Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, заінтересована особа або орган може звернутися з клопотанням про визнання і виконання рішення суду України в цивільній чи господарській справі, що набрало законної сили, у тому числі затвердженої судом мирової угоди, вироку в частині цивільного позову, а також рішень третейських судів та інших органів, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ. Проте зважаючи на збройну агресію РФ дипломатичні відносини з державою агресором припинені та звернення з таким клопотанням неможливе.
Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що заявлені вимоги про зміну способу та порядку виконання судового рішення не підлягають до задоволення оскільки, змінивши спосіб та порядок виконання рішення суду від 20.09.2022 року, суд фактично винесе нове рішення.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Статтею 267 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Забезпечення виконання рішення здійснюється в порядку забезпечення позову. Забезпечення виконання рішення скасовується після повного виконання відповідачем рішення суду.
Частинами 1-3 ст. 435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що суд може змінити чи встановити спосіб і порядок виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин та лише за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом).
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 05 вересня 2018 року у справі № 2-749/11/2229 роз`яснив, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту встановленого статтею 16 ЦК України.
При вирішенні питання про зміну способу чи порядку виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість його виконання. Задоволення таких заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Отже, чинне законодавство пов`язує можливість відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим.
Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати його по суті.
На стадії виконання рішення, суд не може застосувати інший спосіб правового захисту стягувача ніж той, що передбачений рішенням суду, оскільки в іншому випадку це означало б зміну суті рішення суду та застосування іншого способу правового захисту позивача без дотримання належної судової процедури розгляду відповідних позовних вимог.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви в розумінні ст. 435 ЦПК України, доводи апеляційної скарги такі висновки суду не спростовують.
Окрім того поясненнями заявника та матеріалами справи підтверджено, що виконавчий лист щодо виконання рішення Богунського районного суду м Житомира від 20.09.2022, яким стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 35 559,46 гривень, сплачені за оформлення спадкових справ та 12 376,39 гривень витрат за оплату житлово-комунальних послуг не перебуває на виконанні у виконавчій службі.
Враховуючи викладене, підстави для скасування ухвали суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Богунського районного суду м Житомира від 12 грудня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 03.02.2023.

Головуючий Судді: